Branchialní rýhy a štítná žláza ryb kruhoústých. 25 



«epibranchialní rýhy z faryngu. Po stranách obrázku patrná jest 

 nejzazší část zaklesnutí žaberních štěrbin. Rýhu možno sle- 

 dovati do zadu na šesti řezech; zde visí již roura zažívací 

 na dorsálním mesenteriu i nutno dobře rozeznávati mezi 

 pokračováním epibranchialní rýhy a různými záhyby, vzniklý- 

 mi zvlněním stěn trubice zažívací. Na řezech, kde končí rýha 

 epibranchialní, objevují se průřezy nejproximálnější části 

 pronefrosu, jak nutně vyplývá ze srovnání s obr. 20. sagit- 

 tálního řezu, kde průřezy kanálků pronefridiálních leží těsně 

 nad počátkem zúžené části zažívacího traktu. 



V hojném materiálu, který jsem k řešení vvvojt3 bran- 

 chialních rýh zpracoval, možno nalézti exempláře více neb 

 méně u vývoji' pokročilé, u nichž všecky pozvolné přechody 

 vývoje toho lze pozorovati; volím k popisu pouze stadia 

 význačná, u nichž vždy již větší pokrok jest patrný. Také 

 třeba podotknouti, že u těchto stadií hypo- a zvláště epibran- 

 chialní rýha jest obr véna a v prostoru mezi oběma jest 

 viděti ú některých exemlářů spoustu vodního detritu, rozsivek 

 i jiných drobností, které pravděpodobně jsou dopravovány 

 k oesofagu proudem vodním, který brvy rýh udržují. I je.st 

 význam rýh branchialních u Ammocoetů nepochybně týž 

 jako u nižších chordátů. O histologických podrobnostech 

 branchialních rýh bude ještě později více pověděno, zatím 

 jedná se toliko o vývoj a průběh rýh, k čemuž malá zvětšení, 

 dosud užitá, zcela dostačují. 



K dalšímu popisu volím exemplář Ammocoeta v délce 

 7 mm, rozložený v řezy 8 i^i silné. Postupujeme-li ha zad od 

 proximálního ohybu laterálních rýh, zastihujeme na každém 

 řezu čtyři průseky těchto: dva dorsální, dva ventrální. Smě- 

 rem na zad vzdalují se přirozeně dorsální průseky od ven- 

 trálních, ježto rýhy ubírají se jednak nahoru k dorsální 

 aortě, jednak dolů k ústí thyreoidey. Na řezu jeví se každá 

 rýha jako hluboký žlábek s poněkud ztluštělým epithelem, 

 čímž liší se zřejmě od různých zářezů, vývojem zaber vznik- 

 lých. Vyjděme od řezu, který prochází středem sluchových 

 vaků; pod chordou probíhá aorta, pod kterou není zde nijak 

 vyznačen dorsáluí oblý val. Těsně po stranách aorty ční dolů 

 do dutiny jícnové lamelly, nesoucí dorsální laterální rýl^y; 

 tyto jsou namířeny směrem dolů. Dole zastihuje řez zahnuté 



