28 VIII. Dr. Jaromír Wenig: 



k tomuto stavu byl již popsán u mladšího stadia (něco přes 

 5 mm délky), nyní ale jest vývod, jakož i všecky rýhy, 

 značně široký a markantní. Epithel vývodu jest zvlášf 

 ztluštěn, vyvýšenina kol vývodu vyplněna jest mesenchy- 

 mem, v němž probíhá véna žaberní čtvrtého oblouku žaber- 

 ního (na obrázku viditelná), pod ní pak po každé straně nad 

 žlázou široký truncus arteriosus. Silnými zvětšeními lze 

 konstatovati obrvení vývodu. 



Na nejbližším řezu ztrácí se kontura ventrálního ohra- 

 ničení horizontální příčky T — řez zastihuje otevření se ra- 

 mena do žlázy, lumen vyústění protíná však až řez násle- 

 dující, který představuje obr. 15. Mimo jiné vidíme po stranách 

 thyreoidey malé ostrůvky chrupavky, jsou to proťaté ventrální 

 tyčinky chrupavčitého skeletu koše žaberního, které se stran 

 objímají thyreoideu. Věj ířo vitá struktura žlaznatých kom- 

 plexů jest na fotografii poněkud znatelná. Septum žlázy 

 jest dorsálně ukončeno a jednotná nad ním centrální ko- 

 mora vyúsťuje vertikální částí dříve popsaného vývodu mezi 

 žábry do faryngu. Řez, dle něhož obr. 15. jest zhotoven, jest 

 nepatrně šikmý a tedy nesouměrný, na levé straně nacházíme 

 laterální komoru žlázy úplně oddělenou od komory centrální 

 a vyúsťující do rohu popsaného T (viz obr. 14.). Na pravé 

 straně souvisí ještě pravá laterální komůrka s komorou 

 centrální, ale vývod její jest týž jako na druhé straně. Cévy 

 ve vy výšenině nad žlázou — tytéž jako na obr. předešlém — 

 jsou zde dobře patrný. 



Vývody štítné žlázy jsou všude obrveny. Mohutným 

 vývojem zaber v této p; rtii jest prostor v žaberní m traktu 

 mezi vývodem thyreoidey a obrveným dorsálním valem 

 zúžen v jakousi střední úzkou chodbu, naplněnou detritem a 

 potravou, kterou asi víření brv pohání na zad. Žábry na své 

 vnitřní ploše, asi uprostřed výšky, nesou zvláštní pohárko- 

 vité, z četných čípků složené smyslové orgány, o nichž již 

 dříve byla učiněna zmínka. Na žlaznatém komplexu thyre- 

 oidey, skládajícím se z mediální a laterální vrstvy — stěny 

 to příslušných komor — možno dobře rozeznávati vlastní žláz- 

 natá, vějířoví tá vchlípení a obyčejný epithel krycí; obě části 

 přiléhají co nejtěsněji k sobě, není zde ve žláze dosud žád- 

 ného prostoru prostoupeného mesenchymem; mezi oběma 



