Branchialní rýhy a štítná žláza ryb kruhoústých. 



31 



zontální částí onoho T. Na čtvrtém řezu dále na zad přejde 

 světlost popisovaného vývodu (obr. b) ve světlost komor 

 thyreoidey, jak naznačuje schéma c obr. VIII. Vertikální 

 rameno onoho T přešlo ve světlost krku thyreoidey, do ho- 

 rizontální příčky vústily ze spodu laterální komory žlázy. 

 Již na tomto řezu možno pozorovati, že epithel centrálního 

 vertikálního vývodu nahoře, nad dorsálními rohy laterálních 

 komor, jest poněkud zrůzněn od epithelových vrstev kdekoli 

 v okolí, jest poněkud tlustší a intensivněji zbarven. Z dosa- 



b 



d e f 



Obr. Vlil. Obrysy výhodu thyreoidey a okolí u Petromyzon 

 fluviatilis (délka Ammocoeta 7 mna). Bližší výklad v textu. 



vadního popisu jest zároveň jasno, že laterální rýhy možno 

 dobře rozlišovati, jednu od druhé, až k ústí thyreoidey, že 

 nesplývají v jedinou rýhu před ústím thyreoidey, což jest 

 pro další dedukce důležito. Ryby ty jsou ovšem zapuštěny 

 poněkud do hloubky (obr. a), leč útvar vyobrazený nelze 

 pokládati za jedinou rýhu. Reese (43) uvádí, že u zcela 

 mladých stadií*) rýhy splývají v rýhu jedinou, což zobra- 

 zuje na svém obr. 4 b. Obrázek tento připomíná můj obr. 6. 

 staršího stadia, kde před ústím thyreoidey jeví se nepárová 

 prohlubina spodiny jícnové, ač i zde možno jakousi páro- 

 vitost znamenati. U zcela mladých exemplářů, kde rýhy jsou 

 sotva naznačeny, může v této krajině vzniknouti dojem je- 

 *) Stadia »brook« neb »lake Lamprey*. 



