42 VIII. Dr. Jaromír Wenig: 



Epithel dorsálního vířivého ústroje jest inteDsivně barvi- 

 telný safraninem, čímž odlišuje se od epithelu v okolí; jádra 

 buněk jsou různého tvaru, štíhlá, elliptická až téměř isodia- 

 metrická. Některé buňky epithelu fungují nesporně jako- 

 žlázy, mají tvar láhvicovitý neb bankovitý. Úzký krček jich 

 vyúsťuje zřejmě na povrchu mezi brvy (obr. 27., 32.), obsah 

 jich jest jasný, některé zdají se býti zcela prázdnými. 

 Přes konturu epithelu jest pak viděti tu a tam přečnívati 

 chomáčky, různé shluky nezbarvené substance, která jest asi 

 produktem zmíněných žlázek. — Dorsální útvar jest hustě 

 obrven, při čemž možno podotknouti, že nejdelší brvy po- 

 krývají mediáni část epithelu, délka brv ubývá k laterálním 

 stranám orgánu. V místech, kde sevřen jest tento žábrami 

 (obr. 27.), vyskytuje se pokryv brvnatý jen v mediáni partii. 

 Brvy jsou tak hustě seřazeny, že tvoří namnoze souvislý,, 

 tmavý lem epithelu, v němž jednotlivé brvy těžko i silným 

 zvětšením lze rozeznati. 



Obr. 28. znázorňuje poměry u Ammocoeta, jenž do- 

 sáhl 8 mm délky; jest zde nakreslena ventrální část chordy 

 a pod touto aorta. Prostor mezi touto a epibranchialní rý- 

 hou vyplněn jest řídce rozestavenými buňkami, které tvoří 

 jakési sítivo. Epithel dorsálního útvaru skládají cylindrické 

 buňky, jichž elliptická jádra jsou téměř všude stejná. Nej- 

 nápadnější jest obrvení epithelu; brvy jsou nejdelší upro- 

 střed, kde jsou na praeparatu zachovány asi v délce, která 

 rovná se výšce příslušných cylindrických buněk epithelu 

 vířivého; délky té zřejmě ubývá v laterálních částech epithelu.. 



Nejmarkantněji vyvinut jest dorsální vířivý ústroj 

 u exemplářů, které byly v mém materiálu nejstarší, tedy 

 délky 1 cm. U nich vidíme, jak bylo v části A popsáno, že 

 střídá se zde část vypouklá s částí konkavní, tedy val (obr. 

 17. 29.) a rýha (obr. 18.) od proximální končiny, kde setkaly 

 se na dorsální stěně rýhy perifaryngeální až do počátku 

 oesofagu. V celé této délce funguje orgán nepochybně jako 

 ústroj vířivý, jak možno dle význačného a hustého obrvení 

 souditi. Průřez dorsálního valu při silném zvětšení jest na- 

 kreslen na obr. 29. Buňky jej skládající jsou neobyčejně 

 vysoké, někde tvaru téměř kyj ovitého, jak jich uspořádáním 

 ve vypouklé vrstvě jest dáno. Plasma buněk jest nápadně- 



