Branchialní rýhy a štítná žláza ryb kruhoústých. 43 



zrnitá a intensivně safraninem zbarvena, čímž liší se od buněk 

 v sousedství uložených; tu a tam na sérii objevuje se mezi 

 tmavými buňkami světlá buňka jako jasný pruh ve svém 

 okolí. Jádra všech, val skládajících buněk leží téměř upro- 

 střed jich výšky. Buňky valu i rýhy činí dojem buněk žlaz- 

 natých, což potvrzuje i objevování se hloučků a krůpějí 

 průsvitné, homogenní hmoty na periferii mezi brvnatým 

 pokryvem i dále v okolí orgánu. — I tam, kde dorsální 

 orgán jest na ventrální ploše prohlouben a má tedy tvar 

 rýhy či žlábku, jest složení jeho stejné. Vysoké buňky jeho 

 jsou intensivním zbarvením a zrnitou plasmou velmi zře- 

 telně odlišeny od buněk dorsálněji ležících; tu a tam pozo- 

 rovati možno mezi nimi jasné buňky, kterýžto zjev možno 

 vysvětliti nestejným stupněm činnosti sekrečaí. Že buňky 

 rýhy skutečně jakýsi sekret produkují, souditi možno z pře- 

 četných shluků homogenní hmoty, která na periferii epithelu 

 v podobě krůpějí se objevuje a tu tam brvy, epithel po- 

 krývající, v štětičkovité chomáčky slepuje; taková místa 

 vynikají ve tmavém jinak lemu brvnatém jako místa svět- 

 lejší. Podobná hmota, ale v menším množství, byla popsána 

 i v brvnatém pokryvu rýhy hypobranchialní. Nestejnoměr- 

 nému produkování sekretu na celém povrchu dorsálního 

 útvaru přičítám i zjev velmi markantní, který na obr. 29. 

 jest pokud možno věrně vystižen: v brvnatém lemu střídají 

 se místa tmavší se světlejšími. U mých exemplářů objevuje 

 se ne jintensi vnější činnost sekreční v distální části dorsál- 

 ního orgánu, kde týž má podobu hlubokého žlábku a jako 

 takový přechází v oesofagus (srovnej obr. 10.); sekret možno 

 tu viděti téměř na celém povrchu epithelu, brvy jeví se jím 

 ze svého stejnoměrného rozdělení jakoby vytlačeny a v různé 

 štětcovité shluky stlačeny. 



Nemohl jsem nikde konstatovati obrvené pruhy, které 

 popsal A. Schneider (46) a které dle jeho popisu odbo- 

 čují z dorsálního útvaru a pokračují směrem ventrálním po 

 žaberním oblouku do určité pouze hloubky. 



Žlaznatá činnost u mých exemplářů jeví se daleko in- 

 tensivnější v dorsální části vířivého apparátu než v části 

 ventrální, v rýze hypobranchialní. Tato vzniká — jak bylo 

 v části A vylíčeno — ze ztluštění entodermálního, které se 



