Branchialní rýhy a štítná žláza ryb kriihoústýcb. 49 



která ve většině prací nebyla povšimnuta vůbec, tam pak, 

 kde věnována ji zmínka neb vyobrazení při nepatrném zvět- 

 šení, nenalezla vážnějšího ocenění. Vzdor některým námit- 

 kám, které uvádím v poslední části této práce, není, myslím, 

 sporu o totožnosti dorsálního vířivého ústroje a rýh laterál- 

 ních (perifaryngeálních) u Tunicatů, Amphioxa a Ammocoetii. 

 Pozornosti a úvahy zasluhuje thyreoidea a postthyreoidní 

 rýha, z nichž dosud jen prvá byla v úvahu brána a za ho- 

 mologon endostylu prohlašována. Hlavní důvody této homo- 

 logisace byl ventrální, mediáni základ thyreoidey a její žláz- 

 natá činnost. Některým autorům byl ovšem nápadný její 

 nepatrný rozměr ve směru cranio-caudálním, což vysvětlují 

 redukcí orgánu v postupně vyšších skupinách živočišných. 

 Příčné řezy (obr. 17., 18.) však poučují, že o degeueraci thy- 

 reoidey vzhledem k endostylu těžko lze mluviti, ana thyreoi- 

 dea představuje orgán mohutnější než jest endostyl forem 

 nižších. 



Na spodině faryngu nacházíme tedy u Ammocoetů do 

 hloubky zaklesnutou thyreoideu; do jejího ústí vnikají ze 

 předu distální konce rýh laterálních, ze zadu pak rýha post- 

 thyreoidní, stěny těchto rýh později přecházejí v sebe navzá- 

 jem, i vzniká na horizontálním řezu tvar dichotomické vi- 

 dlice (obr. 19.). — Uvažme všeckv možné eventuality^ 

 které z přítomnosti dvou,^za sebou ležících orgánů ventrál- 

 ní partie jícnové — thyreoidey a rýhy postthyreoidní — vy- 

 plývají; při těchto úvahách vylučuji možnost, že by thyreoidea, 

 Ammocoeta nebyla vůbec thyreoidou, neb dle souhlasných 

 zpráv odškrcuje se později úplně od jícnu a mění se ve fol- 

 likulární orgán, totožný s thyreoideou vyšších obratlovců. 



Eventuality ty jsou následující: 



1. Thyreoidea Ammocoeta jest čásťí hypobranchiální 



rýhy, která se táhne od splynutí rýh laterálních až 

 téměř ku konci žaberního traktu: jest proximální, zvlášť 

 differenco vanou částí této rýhy. 



2. Thyreoidea jest dle dosavadních výkladů 



sama o sobě hypobranchiální rýhou; jak jest 

 v tomto případě vyložiti typickou skutečnou rýhu post- 

 thyreoidní, která se rozprostírá téměř celou délkou ža~ 

 berního koše a přechází v rýhy laterální? 



4 



