Branchialní rýhy a štítná žláza ryb kruhoústýcli. 53 



vedle sebe sice ležících, ale k sobě nepatřících. Poukazuji 

 zde znovu k obr. VIII., 14., 15.; rýhy laterální zachovávají 

 svou párovitost až téměř k samémn krku thyreoidey (obr. 

 VIII. a), ale i tam, kde mediáni hranice obou zmizela a kde 

 společný vývod thyreoidey nabyl tvaru zmíněného obráce- 

 ného T, označuje délka horizontální příčky tohoto vývodu 

 vzdálenost obou rýh, potřebnou k tomu, aby vyústily do 

 nich dorsální rohy laterálních komor žlázy (obr. 15.). Že 

 tento styk oblouků perifaryngeálních a thyreoidey není ná- 

 hodný, způsobený jen nutným sousedstvím dvou orgánů — 

 jak se zdá u zcela mladých exemplářů — poučují právě jen 

 určitá stadia, u nichž úprava vývodu dospěla tak daleko, 

 jak na uvedených vyobrazeních jest patrno. Styk a přechod 

 vířivých oblouků ve ventrální orgán jest zajisté znakem, 

 který pro ocenění tohoto nelze přehlížeti. 



Ze všech těchto důvodů i ze srovnání se Salpami jest 

 tedy považovati thyreoideu Ammocoeta za proximální 

 část ventrálního vířivého ústroje primitiv- 

 ních forem. V důsledku přijetí tohoto výkladu ze tří 

 uvedených eventualit stávají se však ještě některé momenty 

 pozoruhodnými, i nutno je vyložiti: 



Thyreoidea a rýha postthyreoidní jakožto součásti ven- 

 trálního orgánu nezakládají se ani časově ani lokálně stejně. 

 Když prvá z nich dosáhla již značného rozvoje (obr. 8.), 

 není druhá ještě vůbec založena, jak nezměněný epithel dna 

 faryngu za vývodem žlázy dokazuje. Tuto okolnost, která 

 zajisté ztěžuje výklad obou za sebou ležících ors^ánů jako 

 částí jednoho morfologického pojmu, rýhy hypobranchialní, 

 lze si vysvětliti následovně: popis můj vztahuje se na Petro- 

 myzon fluviatilis; nejmladší stadium, jímž disponuji, 

 jest zobrazeno na obr. 1., nejblíže starší na obr. I.a. Lze si 

 těžko představiti, že massa buněčná, z níž thyreoidea se po- 

 znenáhlu formuje, vznikla vychlípením roury zažívací, 

 která jest tlustostěnná a žloutkem naplněná. Spíše massa ta 

 vznikla z entodermového materiálu současně s traktem střev- 

 ním jako ventrální přívěsek proximální části (u Petro- 

 myzon Planeri lze si vychlipování, jak ho popsali Dohrn 

 aReese, spíše představiti, neb žloutek jest dříve resor- 

 bován a stěna entodermu i vaku thyreoidního jest slabá 



