64 VIII. Dr. Jaromír Wenig: 



a tyto sbíhají se dorsálně v rýhu epibranchialní (o této jest 

 všude nejméně uvažováno). Kdo však spatřuje ve ven trálním 

 odstavci tohoto apparátu pouze rýhy perifaryngealní a na- 

 lézá endostyl (thyreoideu) kdesi uprostřed vyúsťovati do jich 

 průběhu, vidí ovšem jiný plán celkového uspořádání než u 

 Tunicatů a Amphioxa. Nesrovnatelnost perifaringeálních rýh 

 Ammocoeta a Tunicatů spatřují Beneden a Julin také 

 v tom, že u onoho zabírají ony rýhy — je-li udání S c h n e i d e- 

 r o v o správným — celou délku žaberního střeva, kdežto u 

 těchto sedí výhradně laterálně při jeho vchodu, otvírajíce 

 se dole do hypobranchialní rýhy. Nový to doklad, že nespatřují 

 v mediáni rýze Ammocoeta rýhu hypobranchialní. Ve sku« 

 tečnosti jsou poměry u obou skupin stejné, i jest s podive- 

 ním, že celkem tak jednoduchý stav věci samé dal podnět 

 k tak složitým výkladům. Belgičtí autoři nechtí uznati ani 

 identitu dorsálního vířivého apparátu Ammocoeta (le repli 

 médio-dorsal de la muqueuse branchiale), Schneiderem 

 neúplně popsaného, s podobně situovaným zařízením Tuni- 

 catů, uvádějíce, že u nejprimitivnějších Ascidií místo souvis- 

 lého útvaru funguje řada nesouvislých útvarů („languettes'*)- 

 Nelze zajisté žádati naprostou shodu ve stavbě homologických 

 orgánů; určitou mez nepřesahující rozdíly, zejména třídní, 

 nutno připustiti, jinak by bylo těžko o homologiích orgánů 

 vůbec mluviti. Dorsální vířivý orgán Ammocoeta rovněž ne- 

 představuje, jak v prvním dílu této práce bylo popsáno, na- 

 prosto souvislou rýhu, ale přece lze ho srovnávati s přísluš- 

 nou složkou vířivého zařízení nižších forem — orgánem 

 epibranchialním. Jak značně liší se thyreoidea svým složením 

 od endostylu Tunicatů a Amphioxa a jest vzdor tomu za 

 homologon jeho uznána! 



Dohrn (9) hájí proti belgickým autorům homologii 

 pséudobranchialních rýh Ammocoeta a vířivých oblouků 

 Tunicatů, dovolávaje se též srovnání B a 1 f o u r ova*). Teprve 

 nyní, po upozornění B e n e d e n- J u 1 i n o v ě, věnuje pozor- 

 nost Schneide r-ově rýze postthyreoidní, kterou tento viděl 

 již ve stavu hotovém. Popisuje správně, že pseudobranchialní 

 rýhy vyvíjejí se úplně samostatně, „ohne eine Fortsetzung 

 in der ventralen Mittellinie des Kiemendarmes zu besitzen". 



•) Comp. Embryol. II. p. 79, 



