Branchialní rýhy a štítná žláza ryb kruhoústých. 71^. 



se zbývající částí střeva, od něhož iyla původně oddělena; 

 štěrbiny žaberní Amphioxa objevují se v segmentované části 

 těla a orgán hypobranchialní ú dospělého individua rozpro- 

 stírá se v celé délce traktu žaberního, zaujímá tedy celou 

 sérii metemerů. Z těchto důvodů uznávají autoři, že jen 

 přední část hypobranchialní rýhy Amphioxa jest homolo- 

 gickou s endostylem Tunicatů; připouštějí, že u předchůdců 

 obou skupin existoval primitivní útvar, vychlípenina, z níž 

 vznikl endostyl Tunicatů i hypobranchialní rýha Amphioxa. 

 U těchto původních forem (Protochordes) existovala ona vy- 

 chlípenina v přední části střeva, formy ty samy podobaly 

 se asi mladým larvám Amphioxů. Primordialní orgán žlaz- 

 natý zachoval se ve vaku žaberním všech Tunicatů, a tento 

 vak odpovídá oné přední části (vésicule préchordale) jich 

 předků. U Amphioxa pak hypobraochialní orgán se vyvíjel 

 od pří dy na zad po splynutí oné „vésicule préchordale" 

 s distální partií střeva. Z primitivního orgánu Protochordátů 

 vznikl endostyl Tunicatů, hypobranchialní orgán Acranií. 

 i thyreoidea Cyclostom a vyšších obratlovců. „Dans notre 

 opinion, r orgáne larvaire de 1' Ammocěte est homologue 

 á la bandě hypobranchiale des formes ancestrales des Chordés, 

 dans le méme sens et dans les mémes limites que la bandě 

 hypobranchiale de rAmphioxus". — R e e s e (43) zabývá se 

 vývojem thyreoidey u Petromyzon Planeri v jejích prvých 

 počátcích, popis pokročilejších stadií vztahuje se na Petro- 

 myzon dorsatus (lake lamprey) a Petromyzon hranchialis 

 (brook lamprey). Jeho obr. 1 c a 3. příčného a sagittálního 

 řezu prvým základem shoduje se úplně s vyobrazeními 

 v práci Dohrnově (7); líčí podrobně vývoj žlaznatých 

 ztluštění a vchlípení stěn thyreoidních; o žlaznatém vý- 

 znamu dle jeho údajů nemůže býti pochybnosti, na 

 obrázcích vidíme sekret vystupující přímo ze žlaznatých 

 komplexii („protuberance of secreted matter"). V otázce 

 vývoje žlázy samé nepřináší R e e s e oproti Dohrnovi 

 mnoho nového; vyústění latě rálních komor i komory ven t- 

 rální jest u druhů jím popsaných stejné jako u Petromyzon 

 fluviatilis dle mých pozorování. Ježto R e e s e měl k dispo- 

 sici malý výběr stadií a tato byla již značně pokročilá, ne- 

 mohl sledovati vývoj postthyreoidní rýhy, popsal ale správně 



