80 VIII. Dr. Jaromír Wenig: 



O velikou snahu po stanovení homologií (hypochorda vysky- 

 tuje se i distálně za místem, ke kterému sáhá dorsální 

 útvar, podobný rýze epibranchialní). 



Maurer (34) konstatuje u všech obratlovců stejný 

 způsob vývoje štítné žlázy z nepárového vychlípení ven- 

 trálního epithelu faryngového, které záhy po svém vzniku 

 odškrtí se od místa svého původu. O otázce homologie vy- 

 slovuje se autor následovně: >'Bei Amphioxus und Ammo- 

 coetes teilt sich der schlauchformige Driisenkorper gabelig 

 und erhált seine offene Mundung in die Kopfdarmhohle. 

 Hierdurch ergiebt sich das Organ als mit der bei Tunicaten 

 bestehenden Hypobranchialrinne homolog<^ Argumentace tato 

 jest zajisté slabá a málo jasná; není mimo jiné zřejmo, co 

 jest míněno oním »(ler schlauchformige Driisenkorper « 

 u Amphioxa. — V téže učebnici Hertwig-ově popisuje 

 Goppert (17) — odvolávaje senaHatscheka a Wil^ 

 ley-ho — vznik hypobranchialní rýhy Amphioxa z pásko- 

 vitého pruhu střevního epithelu, který se odlišuje ostře od 

 svého okolí; otázka homologie zde řešena není. Uvedený 

 pruh u Amphioxa^ z něhož hypobranchialní rýha vzniká,, 

 možno snad srovnati s medianím ztluštěním ve faryngu 

 Ammocoeta, které předchází rýhu postthyreoidní. 



Správným jest stručný popis hotového stavu ventrál- 

 ního orgánu Ammocoeta v knize B oasově (1). Autor, mluvě 

 stručně o endostylu Tunicatů a Amphioxa, píše: „In diese 

 Rinne miindet bei Ammocoetes eine ansehnliche unpaare 

 driisenartige Ausstiilpung, die sich nachher von der Rinne 

 abschniirt und beim erwachsenen Petromyzon ein geschlosse- 

 nes Organ ist. Bei anderen Wirbeltieren fehlt die Rinne, die 

 Drlise wird aber in áhnlicher Weise von der Mitte des Mund- 

 hohlenbodens entwickelt " Touto rýhou míněna jest za- 

 jisté rýha postthyreoidní, její vývoj a poměr k štítné žláze 

 však podán není, i mohlo by se z Boa sova popisu souditi, 

 že thyreoidea vzniká vychlípením dna rýhy. — U Hyperotret 

 popsán byl vývoj thyreoidey, který připomíná více na po- 

 měry vyšších obratlovců než Petromyzontú. Stockard (50) 

 srovnává vývoj u Bdellostoma s vývojem u Ammocoetů, jak 

 ho podal Ree se (43). Zobrazuje za sebou následující příčné 

 řezy základem thyreoidey, který se jevf jako přívěsek ven- 



