32 VIII. Dr. Jaromír Wenig: 



obr. VIII. a obr. 19. a jeho výklad.) Jinak opakuje autor svá 

 udání dříve uvedená a vyslovuje se s hlediska histologi- 

 ckého proti názorům Dohrnovým o významu rýh pseudo- 

 branchialních; tyto nejsou totiž orgány sui generis, nýbrž 

 pouze téhož významu, jako ostatní vířivé pruhy v traktu 

 žaberním. 



Práce Gaskell-ova (56) jest příliš fantastická. Autor 

 snaží se odvoditi vertebráty od členovců a srovnává dutiny 

 thyreoidey Ammocoeta s pohlavními vývody u Scorpio a 

 Thelyphonus, vyústění thyreoidey pak s operculem Limula 

 <názory tyto zamítl Patten [59]). Schémata Gaskell-ova 

 nejsou správná, ježto dle nich pseudobranchialní rýhy ústí 

 do thyreoidey naprosto odloučeny od jejího ústí do faryngu, 

 které zobrazuje jako širokou nálevku; na celkovém obrázku 

 dna dutiny žaberní není patrná rýha za thyreoideou, nýbrž 

 jen párovitá rýha pseudobranchialní před jejím ústím. 



V literatuře mimo práce, které otázky homologie štítné 

 žlázy neřeší, ač touto se zabývají, nalézáme i hlasy, které 

 se vyslovují proti homolo2:ii štítné žlázy a rýhy hypobran- 

 chialní. Názory L i v i n i h o (29, 30) byly již uvedeny; autor 

 tento považuje prohlubinu v branchialní části zažívacího 

 traktu za rýhu hypobranchialní, nikoli ale thyreoideu samu, 

 která vzniká z medianího ztluštění na spodině této. Jiné 

 zprávy pocházejí od M a r c u s-a a G o 1 d s c h m i d t a, 

 zabývají se však homologií spíše theoreticky než na zá- 

 kladě vlastního srovnávacího studia. Harry Marcus (31) 

 ohledává u embryí HypogeopMs normální nepárové vy- 

 <íhlípení nad srdcem jako základ thyreoidey, která pak 

 roste jako dutý útvar dále na zad; úplně kompaktním 

 tělesem není thyreoidea Gymnophionů nikdy, jako jest tomu 

 u jiných Amphibií. U abnormálního embrya nalezl Marcus 

 párovitý základ thyreoidey, který zobrazuje na obr. 14. a 15. 

 »Dass es sich bei der beschriebenen Anomálie um eine pri- 

 máře paarige Thyreoidea- Anlage handelt, kann keinem Zwei- 

 fel unterliegen.« Hned v zápětí píše však autor, že mohl by 

 se zjev tento vyložiti jako átavismus a využíti jako doklad 

 pro Dohrnovu theorii o páro vitém základu z žaberních 

 štěrbin (?), a dokládá: »Ich halte es fur wahrscheinlicher, 

 dass hier ein Fall vorliegt, der in analoger Weise wie bei 



