8 III. R. Sokol: 



daly se drobné meandry vedlejší klikatě běžící v alluviálním 

 nánosu. Po té stránce jeví se řeky plzeňské jako řeky ochuzené. 

 Svědčí, že v dobách, kdy veliké meandry byly založeny, 

 měly řeky více .vody. Také na Vltavě a Labi se zjev podobný 

 pozoruje. Vltava v Praze se nedotýká již příkrých strání nad 

 Smíchovem a Malou Stranou, nedotýká se příkrého srázu 

 Žižkova, jež dříve byly její výspy. Střední Labe daleko 

 zůstává od stupňů tarasových (třebestovických). 



Jen v úplných rovinách mohou řeky překládati koryto 

 libovolně (srov. řeky čínské). Za povodně prorvou hrázovité 

 nad okolí vyvýšené, jimi samými zbudované břehy a vytvoří 

 si koryto nové. Jinde jsou tyto zjevy nemožné. Solch*) 

 ovšem odvolávaje se na Pencka míní, že nelze šířku údolí 

 jen a jen odvozovati z meandrů a že břehy po délce mohou 

 býti z různých příčin erodovány, že se také zatáčky mohou 

 překládati z různých příčin. Dlužno mu však namítnouti, 

 že předpokládáme-li s ním obecnou platnost názoru, musili 

 bychom vysvětliti, proč se účinky projevily jen za diluviál- 

 ního tarasu svrchního (šířku jeho chce totiž Solch takto 

 vysvětliti), nikoli však za tarasů nižších. Vysvětlovači pokus 

 S o 1 c h ů v vede tedy k nové nesnázi, které se lze sotva zbaviti. 



Zmenšená amplituda tarasů našich byla způsobena podle 

 všeho zmenšeným množstvím vodním a tedy, poněvadž se 

 jeví na všech řekách našich, má podle toho příčiny klima- 

 tické. 



Značné nesnáze při řešení scenerií tarasových působí 

 mistni (lokální) tarasy. Dietrich^) je vysvětluje třemi pří- 

 činami: 1. nepravidelným zdvihem kry, tak že nastalo místní 

 období klidu mezi dvěma hlavními obdobími, 2. složením 

 obzorů horninných, v nichž řeka pracuje, zvláště je-li tu 

 měkká hornina, 3. poměry, k nimž dochází při zaříznutí 

 meandrů, kterážto příčina bývá nejčastější. Čtvrtou příčinu 

 uvedl Siegert^**): část toku jest kolmá na směr, jímž se kra 

 zvedá. Co se první příčiny týče, má Dietrich na mysli 



8) Solch J.: Eine Frage der Talbildung. Festband A. Penck 

 Stuttg-art 1918, str. 79. 



9) 1, c. str. 447. 



^^) Sieg-ert: Zur Theorie der Talbildung-. Monatsberichte der 

 D. g-eol. Ges. Berlin, str. 1—30, 1910. 



