o původu našich tarasů diluviálních. 9 



relativní pokles části říční trati. Tím v této části záhy anebo 

 ihned přestane hloubková erose, zmohutní erose postranní, 

 vznikne niva a do ní se uloží taras akumulační. Po vytvo- 

 ření nivy (v části pokleslé) musí býti zdvižena celá oblast, 

 tedy i část pokleslá, aby tato mohla býti řekou rozříznuta a 

 aby se tak nad řekou octl taras, jenž není v sousedství 

 (obr. 3, A.) 



Kde jsou horniny velice měkké, vykoná se erose do 

 hloubky velmi brzo i vybuduje si řeka nivu, zatím co 



Obr. 3. Lokální tarasy na levém břehu řeky. A část 

 trati relativně poklesla, B střed trati z horniny ve- 

 lice měkké. Tarasy tečkovány. 



v ostatní části toku nezačala ještě s erosí laterální. Má-li 

 vzniknouti z této nivy taras lokální, musí se i zde zdvihnouti 

 celá oblast, dříve než bude dokonána hloubková erose v trati 

 po proudu a proti proudu. V případech právě popsaných 

 musí patrně lokální taras odpovídati svým sklonem před- 

 pokladu. Jest uloženinou řeky, která přestala erodovati do 

 hloubky a proto sklon jeho po proudu jest malý. Taras musí 

 divergovati s korytem erodující řeky pod ním se vinoucí 

 (obr. 3 5). 



Aby vznikly lokální tarasy z meandrů zaříznutých, musí 

 se klička meandrová opětně vraceti, jak ukazuje obr. 4. A. 

 Spolu však se musí osa údolní o celou polovinu šířky údolní 

 na stranu šinouti, nemají-li zbytky jespové býti zcela od- 

 straněny. Cesta dna jest označena tečkované (obr. 4. A'). 

 Zovou je tarasy amfitheatrální. Schodovité útvary tyto jsou 

 složeny dílem z částí jespových dílem z částí výspových. 

 Trvá-li osa údolní stále v téže rovině svislé, pak se tvoří 

 tarasy meandrové po obou stranách, jak ukazuje obr. 4. B 



