10 



III E. Sokol: 



a průřez B\ Podmínkou zjevu jest zdvih plynulý a tak 

 mírný, že řeka hojnovodá stačí odpověděti na změnu tuto 

 částí své energie, kdežto ostatkem eroduje lateráině. Za po- 

 vodní se nanáší na opuštěný skalní taras jesep písečný. 

 V případě A vodní stav řeky se nemění, v případě B ho 

 ubývá, pročež se zmenšuje postupně i poloměr meandrový. 

 Obrazce jsou ovšem jen vzdáleným schématem skuteč- 

 ných pochodů. Předpokládají totiž, že oblouk meandrový 

 kymácí se strany na stranu, což by odpovídalo skutečnosti 



Obr. 4. Vznik tarasů meandrových: ^ při překládání 

 řečiště, B při řečišti svisle do hloubky se zapouště- 

 jícím a zmenšujícím amplitudu údolní. A' B' příčné 

 průřezy, cesta dna tečkována. 



tehdy, kdyby se největší nápor laterální erose konal kolmo 

 na druhý břeh. Vskutku se však objevuje ještě složka ve 

 směru proudu namířená, jíž se meandr pošinuje. Nejvíc 

 eroduje lateráině řeka o kus níže, než jest bod meandru 

 nejvíc od osy toku vzdálený. Tímto působením se meandry 

 zaškrcují a přetrhávají. Na místě přeťatém se začne nový 

 jesep i nevrací se řečiště s bodu nejvíc od osy údolní vzdále- 

 ného nýbrž od bodu, jenž leží ose značně blíže a ovšem na 

 straně opačné. Tak vznikne při vývoji dokonale pravidelném 

 (bude-li přeťat meandr vždy na téže straně, odkud řeka ko- 



