18 'IIÍ. R. Sokol: 



na tarasová údolí ledovci napájená, kladou původ tarasů do 

 interglaciálu. Ledovce prohloubily údolí více, než by dovedla 

 proudící voda (údolí přehloubená), i byla po odchodu jejich 

 za interglaciálu zanesena údolí ta štěrkem tarasovým. 



Poněvadž se tarasy objevují jak v končinách zaledněných 

 tak i nezaledněných, vidí Hilber^-) původ jejich jen a jen 

 v změně klimatu. Poněvadž změny klimatické jeví jen dvě 

 krajnosti, bohatství a chudobu srážkovou, musí se Hilber 

 rozhodnouti mezi nimi, jedné přičte erosi, druhé akumulaci. 

 Velikým srážkám patrně přísluší erose, na období srážkami 

 chudé H i 1 b e r o v i zbude — akumulace. Toto svoje gene- 

 tické schéma snaží se pak vtěsnati do rámce glaciálního roz- 

 dělení diluvia. Na základě citátu z H a n n a (Handbuch der 

 Klimatologie, I, 1908, str. 379) uznává v glaciálech klima 

 oceánské, tak že pro interglaciály zůstane klima vnitrozemské 

 více méně suché. V těchto suchých interglaciálech prý řeky 

 akumulovaly, což se snaží Hilber také paleontologicky 

 odůvodniti. Uvažme však, že tarasy byly naneseny za po- 

 vodní, tedy za vody vyšší Jest poněkud protimyslné odvozo- 

 vati tarasy z dob suššího klimatu, leda by to klima jevilo 

 hojné a značné rozdíly stavů vodních, časté povodně. Zvě- 

 trávání za klimatu takového jest umenšeno. Za oceánské do- 

 by ledové bylo vše z údolí splaveno a odneseno, neboť vládly 

 trvalé vyšší stavy vodní téměř bez povodní, což podporuje 

 erosi bez akumulace. Po každé povodni se dnes nános jen 

 na dno ukládá, jež se zvyšuje. Tak se zmenší erose, řeka v 

 tratích erosních i v tratích meandrových volněji pracuje, celá 

 její dynamika se zmenší, i nánosy jsou menší. Řeka s vět- 

 ším a rychlejším rozkyvem hladinným (větším počtem po- 

 vodní v témž čase a s většími rozdíly ve stavu hladiny) jen 

 rychleji^^) bude konati svoji práci, ale účinek pracovní bude 

 týž, neboť v geologii možno pro všecky děje předpokládati 

 času dostatek: dospěje k rovnovážnému profilu jen o něco 

 dříve! 



22) Hilber V.: Baustufen, Paláolithicum und Losstellung'. 

 Mitt. Geol. Ges. Wien XL (1918), I9l9, str. 193—230. 



23) Regulační práce zvláště u .lihobavorských toků alpských 

 ukazují, že průběhem několika let dno značně může se prohloubiti, 

 když rychlost proudu regulací vzrostla. 



