o původu našich tarasů diluviálnícli. 25 



;)ešte dosti času vytvořiti obsáhlou nivu. Nastane-li však ob- 

 dobí sucha, slabý proud zůstává pozadu za krou stoupající, 

 tak že nemůže vůbec začíti s erosí postranní, leda by se 

 klima změnilo zase v smyslu srážkám příznivém.. 



Tyto důsledky, jež S i e g e r t pouze naznačil a já zde 

 podrobné rozvádím, nutkají k přesnému důkazu, proč k vy- 

 světlení složitého zjevu tarasového našich řek nestačí rovno- 

 měrný ponenáhlý pohyb kůry sám jediný. Rychlost pohybu 

 toho a rychlost, jíž řeka do hloubky ryje, mohou býti v po- 

 měru trojím. Mohou si býti rovny, což jest ovšem případ 

 nepravděpodobný, neboť jest jediný z přemnohých; nebo ry- 

 chlost pohybu může býti větší než erose anebo zase naopak 

 menší než erose. Pokud jest rychlost kry větší, nedospěje řeka 

 rovnovážného profilu Teprve třetí případ (rychlost erose 

 větší než rychlost kry stoupající) jest příznivý vybudování 

 nivy. Pro úplné objasnění předpokládejme, že řeka erodující 

 za t let může proniknouti 100 m hluboko, kdežto kra nechť 

 stoupne za týž čas jen o 10 m. Teče-li řeka v okamžiku, kdy 

 kra stoupati začíná, již profilem rovnovážným majíc po březích 

 tarasy, rychle odpoví na zdvih kry erosí, tak že po t letech, 

 kdy kra stoupne o 10 m, bude také dno její o 10 m pro- 

 hloubeno. Práce ta vykonána sice v době t, ale veškerá erosní 

 energie její nemusila pracovati po celý čas ten (prohloubila 

 by zajisté dno do hloubky 100 m), nýbrž jen Vio energie. 

 Zbývajících Vio se použije na erosi postranní, jíž se trvale 

 udržuje niva v šířce stejné, je-li jen stejné množství vody a 

 je-li současně možno odnésti všecku hmotu z profilu stále 

 více se rozvírajícího. Na kraji údolní nivy proto spatříme 

 hned na pravém, hned na levém břehu jako úhledné úzké 

 stupně na svazích údolních staré tarasy 10 m vysoko nad 

 hladinou řeky, ovšem jen v místech, kde od erose postranní 

 zůstaly ušetřeny. Pokud řeka údolí se strany na stranu 

 pošinuje, jest pravděpodobnost těchto zbytků dosti veliká. 



Při překládání řečiště zůstanou na stráních i zbytky 

 ta rasové z mezidobí, tak že pravděpodobný obraz bude ten, 

 že celá plynulá stupnice svědčiti bude ponenáhlému klesání 

 (viz, co praveno nahoře o tarasech meandrových). Nebude 

 to tedy obraz, jakého poskytují řeky širokými stupni taraso- 

 vými ovroubené, ostře a bez přechodů od sebe oddělenými, 



