o původu našich tarasů diliiviálních. 27 



I kdybychom nechtěli nestejnou hloubku diluvia vy- 

 světlovati lokálními tektonickými pohyby, ale považovati ji 

 za výsledek pestrého reliéfu pliocenního, přece již ta okolnost, 

 že dolní braua diluviálních usazenin wplňujících koryta 

 bývalých řek diluviálních leží dnes hluboko pod hladinou 

 světového moře, nutká k předpokladu, že dílem po uložení, 

 dílem za ukládání těchto plavin se severní Německo snižovalo, 

 konajíc pohyb saekulární nebo řadu pohybů instantanních. 

 Toto klesání jest pravděpodobnější, než stoupání moře. Po- 

 byby ty pokračovaly i v době poledové. Exaktně byl zjištěn 

 pokles litorinový o 50 m; podle H. Schiittea^^) čiž do 

 poslední doby poklesává břeh severního moře ročně o 7 mm. 

 «chucht dovozuje, že v době poledové ústí Wesery pokleslo 

 o 20 m, ač dnes je pohyb zastaven. 



W. Freuden berg^^) dokázal, že v době nižšího tarasu 

 panovala v údolí Neckaru erose, již vysvětluje tektonickými 

 pohyby údolí rýnského. Bezprostředním projevem jich byly 

 četné rozštěpy zemětřesné v spodním štěrku tohoto tarasu. 



Též u nás zjištěny byly četné pohyby místní. V sníže- 

 nině Nymburské^*) bére se dnes Labe až 8'2 m nade dnem 

 Labe diluviálního v místech, kde starší zlom ve vrstvách 

 křídových^^) uvolnil souvislost a tak usnadnil pohyb příslušný. 

 O zlomu tomto, jejž mým jménem nazývá, uvažuje V. Dě- 

 dina^^) a praví: »Nynější tektonické poměry zlomu toho 

 datují se dle Sokola z doby křídové a to předturonské. 

 Názor ten zaráží. « Dědina pochybuje o nedostatku vrstevných 

 ohybů opuky bělohorské v nadloží zlomu a ukazuje na mimo- 

 řádnou mocnost diluvia a alluvia v nadloží zlomu. K tomu po- 



22) Schiitte H.: Neuzeitliche Seiikung-serseheinung-en au un- 

 serer Nordseekůste. Jahrb. d. Oldenb Ver. f. Altert.-Kunde u. Lan- 

 desgeschichte. Oldeuburg- 1908, str. 397. 



33) Freudenberg W.: Die Zweiteilung- der Niederterrasse iui 

 Mussgebiete des diluvialeu Neckars. C. f. M. G. u. P. 1915, str. 696. 

 až 700. 



34) goi^Ql j^ . Uber das Sinkeu der Elbeebene iu Bohmen 

 wáhrend der dil. Akkumulaíiou. C. f. M. G. u P. 1913 



35) Sokol K.: Ein Beitrag zur Keuutnis des UutergTuudes 

 der Kreide iu Bohmeu. Verh. geol. R -A , Wieu 1912. 



36) Dědina V.: Morfologický vývoj severních Čech. Sb. čes. 

 spol. zeměv. 1914. 



