o původu našich tarasů diluviálních. 31 



názor, a jen pokud mu odpovídají pokusy ty, jsou správné. 

 Po výzdvihu Čech, jímž bylo vypuzeno raoře křídové, nutně 

 nastalo období erosní,*^) jehož konečným výsledkem byla 

 parovina Easmussova prý oligocenní. Tato parovina byla 

 porušena prolomem podkrušnohorským, jehož účinek vidí 

 D^ědina*^) v četných erosních liniích namířených v Poji- 

 zeří směrem k tomuto prolomu. Jeho výsledkem byl okruh 

 trvající prý až do středního miocénu. Pak nastal cyklus mladší 

 (v svrchním miocénu až do středního diluvia) podmíněný 

 zlomy směru sudetského. Ten zplodil spolu s předcházejícím 

 parovinu neosrenní. Z paroviny této byl vypracován terén 

 duešní okruhem recentním zlomy směru vltavskojizerského a 

 sklonem celé plástve do nitra země (při datování těchto po- 

 hybů zlomných vychází DědinaodKrejčíhoaPuffra.) 

 K zlomu nymburskomělnickému Dědina poznamenává, že 

 »rozsedliny působí morfoiogicky neodkladně, změna svahu 

 dává jen disposice, jichž důsleaky probíhají v dlouhé době 

 geologické (str. 20.) « K tomu poznamenávám, že lokálně 

 (vnitř Čech) nastalá .změna svahu nebo rozsedlina nemá val- 

 ného významu morfologického, když nepůsobí spolu regionální 

 změna nadmořské výšky. Dědina spoléhaje na vývody 

 Rasmussovy a na okolnost, že křídové pásmo X na ně- 

 kterých čedičových příkrovech nebylo sneseno, usuzuje, že 

 teprve prolom krušnohorský mohl vyvolati mocnou destrukci 

 české tabule křídové směrem k tomuto prolomu. 



Uvažme však, jaký jest účinek prolomu na erosi říční! 

 Erose jest jím jistě mocně povzbuzena v okamžiku, když 

 vznikl. O tom nás poučí každá v hlinitém terénu vykopaná 

 jámn, do níž svádí se za deště vodní proud. Proud eroduje, 

 pokud jámy nenaplní. Pak erose přestává. Netrvalo dlouho a 

 také prolom krušnohorský byl naplněn v jezero, jehož hladina 



^') Přes to Walther (srov. jeho studii Die Vorzeit der Erde 

 v díle Pflug-Hartting-: Weltg-eschichte) soudí, že eocén minul 

 bez účinku profilačuího! Střední Evropa byla prý pahorkatou plošinou. 

 Stimse, myslím, nesnadno srovnává tehdejší výška středních Čech, 

 600 až 700 m (tak ji podle Rasraussa udává Dědina v Morfol. 

 vývoji stř. Čech, str. 21), kterážto krajina měla býti i:)arovinou, kdežto 

 erose měla nastati teprve při vzniku poklesů, čímž se střední Čechy 

 snížiti měly za olig-océnu, miocénu a diluvia celkem o 450 až 500 m. 



''s) Dědina V. 1. c, část I., str. 12, část ÍI., str. 5. 



