o původu našich tarasů diluviálních. 35 



zase nejlépe může býti odvozen z účinků ledovců diluviálních. 

 Poněvadž ledovce byly zjevem celozemským, pocítily účinky 

 prohybové všecky body povrchu i nelze se diviti, že jest 

 i fenomén tarasový všude vyvinut. 



F. Účinek ledovců na prohyb kůry zemské. 



Mocnost ledovce severoněmeckého bývá až na 1000 m 

 udávána. Rudzki^^) vytýká tyto účinky ledovce: 1. Zmen- 

 šení objemu vody mořské o vodu ledovci poutanou. 2. Změnou 

 zatížení povrchu kůry vzniká její deformace (deformace 

 geoidu). 3. Pobřežní čára přitahavostí ledovce stoupá, což 

 se sesiluje deformací pobřeží. 



Z těchto výsledků a v souhlase s isostatickou theorií 

 plyne, že se pod ledovcem povrch země prohnul, kterýžto 

 pohyb byl jen zveličen zmenšením objemu hornin vlivem 

 klesající teploty ^^). K těmto známým výsledkům zkoumání 

 třeba však připojiti úvahu, jaké účinky mělo toto klesání 

 povrchu na vzdálenější okolí. Podle theorie isostatické musí 

 pokles části zeměkůry vybaviti zdvih části sousední. Poněvadž 

 Čechy byly s dvou stran obklopeny ledovci, na jihu alpským, 

 na severu německým, nemohly než se zdvihnouti v době, kdy 

 se Jdesavý prohyb v severním Německu a na severu Alp pro- 

 jevovati začal. Tyto děje se ovšem pro nedokonalou pružnost 

 kůry zemské nekonaly zároveň s příchodem ledovce, ale o 

 něco později, jistě však ne o celé oddíly doby ledové pozdě- 

 ji, jak z dalšího vysvitne. Tedy brzo po příchodu ledovce 

 nastal u nás zdvih a jím byla obnovena erose. Tyto zjevy 

 se opakovaly. Při tom však dráha svislého pohybu pro po- 

 měrnou tuhost zemské kůry ustavičně se stávala menší^^). 

 Povrch se neoctl při návratu ledovce tam, kde byl před 

 početím změny, ale zůstal trčeti vždy v poloze značně vy- 

 soké. Zalednění nové vyšinulo povrch znova do výše a to se 

 opakovalo. Důležitý výsledek této úvahy jest, že blížící se 



5') R u d z k i M. P. : Deformation der Erde uiiter der Last des 

 Inlandeises. Bull. int. de TAc. d. Se. Cracovie, 1899. 



58) D r y g" a 1 s k i E. : tJber Bewegung der Kontinente zuř Eis- 

 zeit. V. d. Vil. geogr. Kongr., Berlín 1889. 



59) Srov. R u h 1 A. : Isostasie und Peneplain. J. d. Gr. f. Erknnde 

 zu Berlin. 1911, str. 479 a n. 



