o původu našich tarasů diluviálních. 39 



živených mocnými proudy spodní vody byla vypracována 

 do veliké šířky. Teprve při změně klimatu (zvláště za doby 

 postglaciální se zvýšenými srážkami dešťovými a sněhovými) 

 nastati mohla erose poboček, jíž vznikly rokle, debře a kaňony 

 kontrastující se širokými údolími hlavních řek.*^^) 



V Polabí nad Všemberou (Černavkou) u Klučová ve 

 výši 14 m nad hladinou potoční objeveny byly v červené 

 hlíně na příkré stráni erosní mlži a plži stáří postglaciálního^*). 

 Lože hlíny jest erosní strání proťato. Potok ještě do nedávná 

 ohrožoval okolí. Pramení se mezi Doubravčicemi a Maso jedy, 

 přijímá nad Českým Brodem potok Lázný (od Štilic a Ko- 

 zojed přicházející). Od pramene až k Českému Brodu klesá 

 koryto o 150 až 200 m, za mocných povodní r. 1598 po 

 průtrži mračen a v letech devadesátých století XIX. způsobil 

 veliké škody. Podobně hlubokými koryty zařízly se všecky 

 potoky kolem: Eadovesnický potok u Kolína, Výrovka u 

 Chotutic, Vejmola u Mochova, Vrchlice u Kutné Hory a j. 

 Také na Plzeňsku, na Domažlicku, Staůkovsku i kolem Prahy 

 jsou četné příklady. Na Plzeňsku na př. při ústí Lužnice 

 u Sedlecká, při ústí Klabavky a i jinde při středním a dol- 

 ním toku Mže a Vltavy vnikají do širokého údolí nivového 

 mladá údolí o profilu podoby písmene V, často na dně cho- 

 vajíce zapomenuté skalky (skalka na dně domažlického Škar- 

 manu, skalka na dně Lužnice u Sedlecká na Plzeňsku, skalka 

 na dně Kšelského potoka u Hrstko va na Českobrodsku a j.) ; 



^^) Tento názor se ovšem nesrovnává s tvrzením H e n k e 1- 

 ovým (Die Terrassen des Maintales bis zum Eintritt in die Ober- 

 rheinische Tief ebene. Beitrag* zur Entwickelun^sgesehichte des 

 fránkischen Flusznetzes. (xeol. Rnndschau 1919 str. 137 — 155), jenž 

 uznává též větší bohatství vodní za diluvia, ale vysvětluje je zmen- 

 šeným vypařováním. Poukazuje na pravděpodobnou anticyklonu 

 nad ledovcem vnitrozemským, jíž byly srážky zmenšovány, a na 

 výroky Nordenskjolda, jenž zjistil suché klima na západním po- 

 břeží Grónska. Má za to, že za diluvia byla země zasněžena, v létě 

 se řeky rozvodnily převelice; údolími a debřemi se řítily kalné 

 proudy. H e n k e 1 se tedy snaží znovu vzkřísiti staré názory o roz- 

 vcdněných řekách a splachu, jež jsou v příkrém rozporu s mocný- 

 mi zbytky eluvia a nemohou vysvětliti kontrast mezi širokými 

 údolími řek a klamy mladých roklí. 



6^) R. Sokol: Tarasy středního Labe v Cechách. Rozp. čes. 

 ak., XXI.,*č. 28. str. 26. 



