2 XI. E. Sokol: 



B) vzesmyk (Wechsel), při němž bylo nadloží vzhůru 

 pošinuto, 



C) skok (Saigersprung) o prasklině svislé, kdežto v před- 

 cházejících případech byla šikmá, 



D) posun (Horizontalverwerfung) o vodorovné dráze 

 pohybové, 



E) sesmyk (Liegendsprung), při němž poklesla pod- 

 ložní kra Dřibližně podle sklonové přímky prasklino vé, 



P) rozštěp diagonálný (der schráge oder diago- 

 nále Liegendsprung), jeuž se liší od rozštěpu A) drahou, 

 která není rovnoběžná se sklonovou přímkou, ale leží v úhlu 

 mezi ní a přímkou směrovou, 



G) vzesmyk diagonálný (der schrage oder diago- 

 nále Wechsel), 



H) sesmyk diagonálný (der schráge oder diago- 

 nále Liegendsprung:), oba poslední s drahou, jakou má roz- 

 štěp diagonálný, 



Ch) stoce ný zlom (Drehverwerfung), při němž kromě 

 pohybu postupného vykonán ještě otáčivý nebo jen tento. 



Z výčtu jest patrno, že H o f e r při zlomu A až H po- 

 užívá za hlavní dělidlo — skok vyjímaje — pohybovou dráhu. 

 S tímto dělidlem kombinuje ještě svislou a šikmou polohu 

 praskliny, nezmiňuje se však o prasklinách vodorovných. 

 Rozeznávaje 3 polohy dráhy pohybové: 



1. rovnoběžnou se sklonovou přímkou praskliny, 

 • 2. méně šikmou než tato sklonová přímka a 



3. vodorovnou, 

 byl by Hofer obdržel 6 druhů zlomu. Vskutku však dělí 

 zlomy o šikmé prasklině ještě dále a to podle relativního a 

 absolutního směru pohybového, ač nedůsledně. Pro rozštěp 

 připouští pohyb nahoru nebo dolů, ale sesmyk, ^ři kterém 

 podloží dolů sjelo, rozeznává od rozštěpu, podle absolutního 

 směru pohybu. Tím by byl získal ještě 4 druhy. Poněvadž 

 však při skoku nedbá polohy dráhy pohybové, zmenší se 

 počet jeho druhů na osm. Tři mají šikmou prasklinu a pohyb 

 podle sklonové přímky: 



A) rozštěp, nadloží kleslo, nebo podloží se zdvihlo, 



B) vzesmyk, nadloží stouplo, 

 E) sesmyk, podloží kleslo. 



