o zlomech. 3 



Další 3 druhy zlomu mají též šikmou prasklinu, ale dráha 

 běží šikmo ke sklonové přímce: 



P) rozštěp diagonálný, 



G) vzesmyk diagonálný, 



H) sesmyk diagonálný. 

 Zbývají C) skok se svislou p]'asklinou a 



D) posun bez zřetele na polohu praskliny (bývá příkrá), 

 kde dráha pohybová jest vodorovná. Na straně 47. připouští 

 však úhel až 22V2«. 



Poněvadž při skoku nevytýká H. na svislé prasklině ani 

 polohu dráhy, ani směr pohybu, splývá u něho tento druh 

 zlomu s posunem o svislé prasklině, což platí též o riosunu 

 se šikmou prasklinou s jedné, o diagonálném rozštěpu, vze- 

 smyku a sesmyku ze strany druhé. Také rozdělení podle 

 absolutního směru pohybového bývá pravidlem pro obyčejnou 

 praksi bez významu. Hof er (1. c. str. 1.) sám to připouští: 

 »Doch handelt es sich eigentlich bei jeder Verwerfung um 

 die relative O rts verandě run g der beiden Gebirgsstticke.« Ho- 

 fer byl si vědom nesnází systematiky zlomové; připomíná 

 v předmluvě komité, jež ve Spojených státech severoame- 

 rických mělo uspořádati terminologii, ale došlo k přesvědčení 

 »dasz kein System der Nomenklatur angenommen wiirde, 

 der mit dem besten gegenwártigen Gebrauch bricht. Dies 

 macht es unmoglich, ein System zu adoptieren, welches gánz- 

 lich logisch ist«. Nedbaje toho, pokusil se Hofer, jak z hor- 

 ního patrno, o novou soustavu, ale přihodily se mu v ní 

 logické chyby. Jinak zcela uznávám jeho důvody, proč třeba 

 pokusiti se o novou přesnou soustavu zlomovou. Geotekto- 

 nika zkoumající pochody vrásnivé nedbala tuze zlomů a tím 

 zkreslovala správný obraz. Vskutku toliko přihlížíme-li slušnou 

 měrou k obojím zjevům, budeme moci porozuměti mecha- 

 nismu horotvornému dosud nepříliš objasněnému. Pochody 

 geodynamieké posouditi lze jen tomu, kdo vystihne všecky 

 podrobnosti pohybu podél plochy zlomové. Zájem o zlomy 

 u geologů nově probuzený žádá, aby i systematika jejich 

 byla přesně upravena. 



Tornquist^) navrhuje, aby se název přesmyk (Úber- 

 schiebung) vyhradil pro pohyby velikých hmot horských při 

 orientaci vzhůru a vpřed. Zároveň jest prý známa příčina 



1* 



