12 



XI. R. Sokol: 



Zlomy označujeme tlustou čarou, zlomy domnělé 

 podobnou čarou čárkovanou. K ní připojujeme symbol pro 

 diaklasy, jenž se zcela podobá symbolu pro vrstvy, jest však 

 tence vytažen. 



Na směrovou přímku kreslíme šipku Salojnonovu na 

 označení rýh. Hrot šipky na koncích směrové značky znamená 

 obě krajní hodnoty sklonu rýhového: 0^ 90°, při nulovém 

 sklonu rozvírá se hrot šipky vně přímky směrové. Při 

 kosém úhlu sklonovém odpovídá vzdálenost hrotu šipky od 





/<. 



.oj^ 





/^'%í- 





Obr. 4. Značka pro zlom. 



polohy nulové velikosti toho úhlu (R). Šipku orientujeme 

 tak, aby hrot ukazoval na kvadrant, kam se rýha pod 

 přímku směrovou sklání. Z úhlu R a sklonu praskliny 

 zlomové 6 lze vypočísti rýhový úhel Drasklinový a, jejž rýha 

 svírá se směrovou přímkou vrstvy: sin « = sin R : sin d 

 a naopak. Na obr. 4. a = 15^ d = 45«, R — 10 V2'. Na symbol 

 praskliny lze kresliti ještě symboly jiných v témž bodě 

 pozorovaných prasklin (hvězdový symbol)^) ; tak na obr. 4. 

 vyznačeny 3 soustavy prasklin, z nichž jedna stojí svisle. 

 Přes tlustou čáru zlomovou vedeme nesouměrnou šipku 

 udávající pohyb nadloží (7 obr. 4. běží tedy o smrsk). Na- 

 lezneme-li rýhy orientované, můžeme jejich orientaci na- 

 značiti na směrové přímce praskliny znaménkem (v obr. 4. 

 se pohnulo nadloží relativně vzhůru). Rovněž může býti při- 

 pojena délka dráhy pohybové a její úhel prasklinový (na 

 obr. 4. obnáší 40 m, vedle vyznačena poloha vrstevná tlustším 

 symbolem, prasklinový úhel dráhový = 15°). Celiny tektonické 

 zlomy vytvořené a omezené obdrží tečkovanou osu a zkratky: 

 O = osa, H = hrást, P = prolom. K vlekům (flexurám) 



