o zlomech. 17 



vůdčí čili budeme moci ihned říci, zda zázlomí pokleslo nebo 

 zda se zdvihlo. Předpokladem jest, že se vrstvy v nadloží 

 a podloží vrstvy vůdčí navzájem liší. Odtud také plyne po- 

 třeba uschovávati nejpečlivěji ukázky hornin získané při 

 vrtech a pracech dolovacích jakož i dokladový materiál map 

 geologických. 



7. Zlom nebývá ojedinělý. Často několik zlomů bývá 

 pohromadě a při všech vykonal se pohyb obdobný. Určivše 

 relativní jeho směr u zlomu jednoho, usuzujeme analogicky 

 o ostatních. 



8. Pro vyřizování zlomů kolmých a příčných užívají 

 horníci starého pravidla Schmidtova-Zimmerman- 

 nova. Pravidlo toto vyslovuje Maucher^^) takto: »Žílu 

 zlomem porušenou hledejme za zlomem v prostoru tupého 

 úhlu^'') sevřeného zlomovou stopou žíly a zlomem, t. j. smě- 

 rovou přímkou zlomovou. Při tom Maucher předesílá, že 

 pravidlo platí jen pro zlomy, kde zlomové nadloží pokleslo 

 podle sklonové přímky, tedy pro rozštěpy; vypovídá službu 

 při skoku a vržení, jest nesprávné při smrsku. Také 

 dokládám, že pravidla lze užíti i pro skok a vržení,^ ^) avšak 

 musíme použíti nikoli půdorysu vrstevné stopy zlomové, ný- 

 brž jí samé na sklopené ploše zlomové. 



Také H o f e r^^) praví, že pravidlo Schmidtovo-Zim- 

 mermannovo platí jen pro rozštěpy a vyslovuje se o něm 

 s pohrdáním. Žádá, aby bylo nahrazeno geologickým pozo- 

 rováním (profilem a úsudkem z něho odvozeným). Na to lze 

 odpověděti, že vždy zůstane cenným a vítaným jak pro 

 praktického horníka, tak pro geologa počin, jímž by bylo 

 možná více méně mechanicky zodpověděti otázku po vyřízení 

 sloje nebo žíly, která jest velice choulostivá. 



Stutzer^^) praví zcela správně: »Pokleslo-li zázlomí, 

 ženeme vyřizovací chodbu podle směrové přímky zlomové, 

 kam zlomová stopa ložiska stoupá. Zdvihlo-li se zázlomí, 

 razíme chodbu na stranu protivnou, tedy podle směrové 

 přímky zlomové tam, kam zlomová stopa ložiska se sklání. « 

 K pravidlu přičiňuji doplněk, jenž ovšem přísluší i k stili- 

 saci M a u c h e r o v ě, že jest potud správné, pokud se vy- 

 konal pohyb v tupém úhlu prasklinovém (vrchol toho úhlu 

 volíme za východisko), v opačném případě musíme vyřizo- 



2 



