18 



XI. E. Sokol: 



váti na druhou stranu zlomové stopy. Vložíme-li do stilisace 

 Stutzerovy na místo věty »kam se zlomová stopa lo- 

 žiska sklání« a na místo tupého úhlu Maucherova ostrý 

 úhel prasklino vý, obdržíme pravidlo: Řešení pro pohyb v tu- 

 pém úhlu prasklinovém. Kleslo-li (zdvihlo-li se) zázlomí, veďme 

 chodbu podle směrové přímky zlomové na stranu tupého 

 (ostrého) prasklinového úhlu ložiska. Konal-li se pohyb v ostrém 



Obr. 7. Jak se vyřizuje pokleslé 



zázlomí, známa-li jeho pohybová 



dráha a. 



Úhlu prasklinovém, bývá to případ vzácný, vyřizujeme na- 

 opak. Pravidla nelze použíti, je-li prasklinový úhel = 90^^*^) 



Abychom se dodělali cíle užívajíce pravidla, musíme 

 znáti polohu pohybové dráhy a relativní pohyb zázlomí (zda 

 pokleslo nebo zda se zdvihlo). Tu lze namítnouti, že jest tím 

 již zlom vyřízen, poněvadž prý po kratičké rozvaze poznáme, 

 zda máme chodbu raziti od předzlomové stopy ložiska na 

 právo nebo na levo podle směrové přímky zlomové. Námitka 

 jest správná vyjímaje případ, že by někdo chtěl zlom vy- 

 říditi jen na základě vodorovné složky pohybové dráhy, ne- 

 dbaje tedy nebo neznaje přesné polohy zlomové stopy ložiska. 



Je-li pohybová dráha v ctvrtkruhu mezi sklonovou 

 a směrovou přímkou zlomovou, který jest volný, v němž 

 tedy neleží předzlomová stopa ložiska (obr. 7, A), musíme 

 pokleslé zázlomí vyříditi na tu stranu, kam míří vodorovná 



