28 XI. R. Sokol: 



6. L. Kober: Der Baii der Erde, 1921, str. 45. 



7. F. E. Suess: Zuř Deutung- der Vertikalbeweg'ung*en der 

 Eestlánder und Meere. Geol. Rundschau, 1921. 



8. Dolní křídlo šikmých vrstev může býti podélným nebo příč- 

 ným skokem a vržením buď relativně sníženo (viz vrstvu C na obr. 

 2, II) auebo vyzdviženo (viz vrstvu C na obr. 2, VI). Tu by bylo lze 

 v prvním případě užíti názvu hornický skok rozštěpový (hornické 

 vržení rozštěpové) a v druhém případě názvu hornický skok smrs- 

 kovy (hornické vržení smrskové). 



9. Viz C. r. Půrky ně: Skalní obrusy a ohlazy a jejich vý- 

 znam v praktické a tektonické g-eologii. Sb. čes. spol. zem. 1917, str. 

 14. Téhož autora: Zobrazení posunů vrstev po vrstvách. Rozpravy 

 čes. akademie 1917, IL tř. č. 11. R. K e 1 1 n e r a referát o návrzích 

 Salomonových viz v Přírodě, roč. X., str. 312. 



10. H. H o f e r v. H. 1. c. str. 57 a n. Celkovou dráhu pohybo- 

 vou, na níž horníkovi nejvíc záleží, určiti jimi lze jen problematicky,^ 

 neboť kra kromě pohybu, jenž se na ploše zlomové zobrazil, mohla 

 vykonati i pohyby jiné, jiného, po př. i protivného směru. 



11. Některé z případů vyjmenovaných označil již B. Stočes 

 (Vhodný geologický kompas, měření a zanášení směrů a úklonů. 

 Hornické a hutnické listy 1918). 



12. B. Stočes (L c.) podává řešení pro svislý zlom. 



13. O směru celkového relativního pohybu platí, co bylo řečeno 

 v poznámce 10. 



14. Nalézti takové body jest důiežito nejen pro geologa, ale 

 i pro horníka. 



15. W. Maucher 1. c. str. 35. 



16. Nad (za) směrovou přímkou zlomovou, jsme-li v nadloží; 

 pod ní, jsme-li v podloží. 



17. Vyjímají se i zde případy, kde jest stopa vršte vná rovno- 

 běžná se sklonovou přímkou. Musí ovšem běžeti o pokles a musíme 

 věděti, v kterém křídle se nalézáme, zda v pokleslém nebo nepohnu- 

 tém. Pokleslé odpovídá nadloží rozštěpovému. 



18. H. H o f e r v. H. 1. c. str. 114. 



19. O. Stutzer: Geologisches Kartieren und Prospektieren, 

 1919, str. 156. 



20. Praktická cena pravidla (pravděpodobnost předpovědi) jest 

 značná, povážíme-li, že jest pohyb v tupém úhlu prasklinovém 

 pravděpodobnější a že v určité oblasti bývá pravidlem rozštěp 

 (relativní poklesnutí nadloží), v jiné zase převládá smrsk (relativní 

 vyzdvižení nadloží). 



21. y — a, octue-li se úsečka a v nadloží přímky s^; a+v, 

 vbíhá-li a do bodu n a spolu ostrý její prasklino vj^ úhel se otvírá 

 k- druhé stopě (platí i v dalších vzorcích). 



22. p — sklon vrstevný. 



23. S — ^ pro příklonný rozštěp a smrsk, vyjímajíc prostor 

 mezi přímkou sklonovou a přímkou svislou. Připadá-li vrstva do 



