8 XII. Karel Scháferna: 



některých místech (jako na lokalitách hercegovských a 

 v Bulharsku u Pašmaklii) jsou jedinci vesměs jen s tenkými 

 štětinami. Ba dokonce na některých lokalitách černohorských 

 a bulharských nalezneme exempláře bez ostnů i ve středních 

 skupinách štětinek na 2. segmentu uropodovém a na jejich 

 místě jsou jen většino a štětinky tenké. — U příslušníků sku- 

 piny Gam. pulex jsem toho nikdy nepozoroval. 



2. Gammarus bosniacus n. sp. 

 (Tab. I. Obr. 9, 9a J. 



Těla silného. 



1. antén na s j edn oclán ko vým vedlejším bi- 

 číkem. 



Basipodit 3.-5. pereipodu na vnitřní plose 

 s hojnými štětin kam i. 



E p i m e r 4. p e r e i o p o d u v zadním laloku za- 

 okrouhlen. 



Postranní rozšířeniny pleopodové nesou 

 jen tenké štětinky. 



E n d o p o d i t 3. u r o p o d u nedosahuje ani \/V 

 délky exopoditu. 



Těla siloého, délky asi o — 8 mm. 



Antenny prvé dosahují sotva poloviny délky celého 

 těla. — Flagellum 1. antenny 12 — ISčlánkové. První článek 

 flagella jen nepatrně kratší než 3. článek násadce. Vedlejší 

 bičík u individuí nejrůznějšího stáří vždy jen jedno- 

 článkový. Předposlední a poslední článek násadce 2. an- 

 tenny dlouhý, flagellum 6 — 8 článkové. — Obě antenny jsou 

 opatřeuy jen řídkými, ne příliš dlouhými, tenkými štětinkami. 



Oko tvaru ledvinitého jest svým svrchním koncem od- 

 dáleno od okraje »hlavy«, spodním však k němu přiblíženo. 

 Dává zvláštní výraz celé »hlavě«. 



Ústní ústroje úplně shodné s ústroji jiných druhů rodu 



Epimery všech nohou jsou značně vysoké a opatřeny 

 sporými štětinami na distálních krajích; vnitřní pak plocha 

 prvních čtyř epimerů jest posázena skrovným počtem ště- 

 tinek (viz obr. 3). 



