14 XII. Karel Soháferaia: 



assez repandue a Florěs, n'a pas eté recuieillei jusquici dans 

 les autres iles de Tarchipel agoréen«. 



Vedle onoho uvedeného znaku vidíme ještě zajímavou 

 shodu u obou forem G. guernei a G. hosniacus v krátkosti 

 endopoditu 3. uropoda, jenž u dospělých G. hosniacus dosa- 

 huje stěží V2 exopoditu. Ale při tom Chevreuxův G. gu- 

 ernei má endopodit i u dospělých velmi kratinký (1. c. pg^ 

 294, »ramo interiore píirvulo«). Tak kratinký nalezneme při 

 G. hosniacus jen u mladistvých, nedospělých forem. 



Odlišným znakem obou forem jest i výzbroj hřbetu uro- 

 somu, která jest u formy G. guernei velice mocná u G. hos- 

 niacus ^Q^t však slabá. Chevreux totiž udává pro G. guernei 

 pro první článek 6 ostnů, pro druhý 8 ostnů a pro třetí 2 

 ostny. U G. hosniacus však počet ostnů hřbetu urosomu jest 

 značně zredukován jako u G. pulex, jak plyne z čísel dříve 

 uvedených. 



Z ohromné vzdálenosti míst, na nichž se vyskytuje G. 

 guernei a G. hosniacus jest evidentní, že nelze souditi na 

 bezprostřední souvislost obou forem a že znak jednočlánko- 

 vého vedlejšího flagella jest jen znakem konvergentním. 



3. Gammarus spinicaudatus n. sp. 



Oči široké, jako mocný ledvinitý oblouk. 



1. a 2. pereiopod opatřen na propoditu i kar- 

 popoditu pouze ostny bez dlouhých štětin. 



Basipodit 5. pereiopodu tvarově shodný 

 s basipoditem předcházejícím. 



Poslední uropod má velmi malé zpeřené 

 štětinky pouze na vnitřní straně exopoditu,, 

 slabý endopodit s malými zpeřenými štětinka- 

 mi při obou krajích. 



Telson o dlouhých úzkých lalocích. 



Tělo mohutné, až 12 — 15 mm dlouhé. Oči ve tvaru ši- 

 rokého oblouku. Antenny dosahují jen Vs délky těla. Gna- 

 thopody tvarově obdobné gnathopodům Gammarus pulex, 



Epimery nižší než u Gammarus pulex. Zejména epi- 

 mer 2. pereiopodu jest krátký a poměrně široký. 



