Amjphipoda baloaráoa. 29 



i zařadil jej do nejbližšího příbuzenstva G. Olivi (M. Edw.) 

 a aby bylo moŽQO obě specie odlišiti udává : »mais ayant le 

 petite appendice terminál de derniěres fausses pates toutes- 

 á-fait rudimentaire, est le grand appendice trěs-poilu et á Deine 

 épineux.« 



Sp. Bate, (1), jenž přejímá pro Gam, pungens diagnosu 

 M. Edwardsovu činí dokonce poznámku (str. 217) »This 

 species appears dosely to resemble a Niphargus.« Že není 

 žádné podobnosti, ani příbuzenstva obou, nechci zde zvlášť 

 dokazovati, neboť věc jest naprosto samozřejmou. 



Della Valle (5) považuje jej sice za varietu Gam. pu- 

 lex: »cio ě nella var. di Gam. pulex, che va sotto il nome di 

 Gam. pungens (str. 277.) Ale přece je charakterisuje : »Piedi 

 codali posteriori col rámo interno rudimentale« a vyobrazuje 

 telson s posledním uropodem v citované monografii »Gam- 

 marini dei Golfo diNapoli.« 



Že jej za dobrý druh nepovažuje ani A. Garbini (9), 

 uvádím v jiném pojednání. (32, 33.) 



T. R. R. Stebbing, (37), podržuje vsak Gam. pungens 

 jako dobrý druh a stotožňuje jej s Ga?n. Veneris (Heller). Hel- 

 LER (13) však udává pro svůj druh: »oculi parvi, renifor- 

 mes«, k čemuž opačně praví Chevreux (17) : »Les yeux, 

 grands et reniformes chez G. Veneris. « 



U všech Modenských exemplářů jsou oči opravdu veliké, 

 ba skoro větší než je Chevreux (17) vyobrazuje pro G. Ve- 

 neris. Oči při basi 1. antenny jsou typicky ledvinité. 



Při pozorném prohlížení hřbetu se strany shledáme, že 

 rovná linie jeho je porušena obloukem na posledním pleo- 

 podovém segmentu a že segment ten se zdá se stran lehce 

 smáčknut. Smáčknutí to však není kýlem (carinou), jež jest 

 charakteristikem rodu Carinogammarus. I budeme pro ná- 

 běh ku vytvoření kýlu klásti Gam. pungens ne do rodu, ale blízko 

 rodu Carinogammarus, jak o tom jinde pojednám obšírněji. 



Propodity gnathopodů c? (o b r. 11. gn cfi,2) jsou široké, 

 s bohatou štětinovou výzbrojí, a propodit 1. gnathopodu 

 není nikdy protáhle trojúhelníkovitý jako jest tomu u Gam. 

 pulex. 



Propodity a karpopodity 1. a 2. pereiopodu mají ne sice 

 příliš dlouhé, ale husté, tenké štětinky. 



