Araphipo da bal c anioa. 



39 



wir den Kopf als erstes Korpersegment nehmen, der 9., 10. 

 und 11. Korperring nach hinten in Form eines langen, starken 

 etwas gebogenen Fortsatzes (Fig. 20). Eine Andeutung dieses 

 Fortsatzes findet sich aueh bisweilen bei sehr grossen Exem- 

 plaren am 8. Korperringe.<' 



Jest tedy v těchto znacích trnů »G. tetrachanthus<^ 

 Garbini totožný s C. roeselii jak též Keilhack (22a) po- 

 znamenal. 



Obr. 16. Carinocamwarus roeselii Gerv.: 



ur^ 3. uropod X 10; ^ telsou X 25; j^s 1- pereio- 



podX 1^. 



Velmi zajímavě jsou upraveny na konci rozštípené ště- 

 tiny na endopoditech pleopodů. Jsou esovitě prohnuty a na 

 konci rozštípeny. Jedna z rozštípených větví jest cylindrická 

 a nese drobné bradavky. Stejné bradavkovité útvary nachá- 

 zejí se i na kratší větvi, která jest při konci lancetovitá. 

 Jest to zařízení ke spojení obou polovin pleopodových větví. 



Pokud se týče dimorfních rozdílů u C. roeselii, jest zde 

 obdoba s rodem Gammarus, jen daktylopodit c? C. roeselii 

 jest poměrně kratší. Telson (obr, 16 ť) jest táhlý a při 

 konci i po stranách hustě porostlý tenkými štětinkami. 



Basipodit 5. pereipodu jest dosti široký a nese několik 

 dlouhých štětin. 



