Amipliipoda baloanioa. 



0.3 



Kraj jejich proti daktylopoditu jest skoro rovný, jen na zad 

 mírně prohnutý. U 1. gnathopodu svírá týž kraj se zadním 

 krajem propoditovým mnohem menší úhel, než je tomu u 2. 

 gnathopodu. — Místo, kde se dotýká konec daktylopoditový 

 propoditu, jest opatřeno mohutným ostnem, jejž provází tři na 

 koncích rozštěpené pilovité ostny. (obr. 24, gna). Obdobné 

 útvary popisuje Jurinac (22) u N. croaticus, než tento druh 

 má nejmohutnější osten značněji vidličnatý. — Rovněž Dr. 

 V. Brehm (3) se zmiňuje o uvedeném znaku při exemplářích 

 Niphargus z Lunzu, kdež však praví, že jsou 2 pilovité 

 ostoy. Wrzešniowski (49, 50) udává pro N. tatrensis jen jediný 

 takový osten. — Mírně klenutý daktylopodit m;i na svém 

 vnitřním kraji větší počet dlouhých, tenkých štětin a při basi 

 špičky daktylopoditové jest mohutný, krátký osten. Zadní 

 kraj propoditu má na 1. gnathopodu 8 a na 2. gnathopodu 

 9 skupin pilovitých štětin. — Karpopoditmánazad v> bíhající 

 kraj posázený dlouhými štětinami, takže značně převyšuje 

 svojí velikostí obloukoví tě zahnutý meropodit. — Basipodit 



1. gnathopodu jest zejména silný a jest spolu s basipoditem 



2. gnathopodu opatřen hojnými štětinami. 



1. — 5. pereiopod vyznačují se vesměs ostny na svých 

 daktylopoditech. Tyto ostny se liší od ostatních ostnii na 

 jiných článcích okončin, neboť jsou plné a nemají rozštěpení, 

 které jinak charakterisuje všechny jiné ostny* Na daktylo- 

 poditech pereiopodu 1.— 3. jsou po 4, na pereiopodu 4. a 5. 

 po 6. Zakončení daktylopoditu má po straně ješíě tenkou 

 štětinku. 



Pereiopody 1. a 2. páru (obr. 24, px) mají na propo- 

 ditech ostny, na ostatních článcích nalezneme tenké, ne příliš 

 dlouhé štětiny o široké basi, jež však se ke konci rychle 

 zužují. Štětiny předního kraje basipoditů jejich jsou po- 

 nejvíce krátké. — Epimer 1. pereiopodu jest ponokud vyšší 

 než následujícího páru, přední a zadní okraj poněkud kon- 

 vergují. Epimer 2. pereiopodu (obr. 24, ep^) jest okrouhlý. 

 Oba jsou na dolejším kraji opatřeny štětinkami. 



Epimer 3. pereiopodu jest na přední části zvlášť mohutný; 

 zadní jeho část jest úzká. — Epimer 4. pereiopodu jest v přední 

 části užší než jest tomu u předešlého článku. — Epimer 5. perei- 



