XIII. 

 o původu našich cihL hlin diluviálních. 



Napsal R. Sokol. 

 Předloženo dne 20. října 1922. 



Dosud jsme se přidržovali domDěnky, že naše diluvi- 

 ální hlíny cihlářské vznikly splavením spraši nebo jejím 

 zvětráním. Podnět k této myšlence byl čerpán zvláště z ne- 

 dostatku lesu u nás, kdežto v sousedním jižním a středním 

 Německu, ba i v severním (v předhoří Harzu) se les hojně 

 vyskytuje. Tam jest pokryt temnou, humusem bohatou ornicí 

 bez kamení, cesty jsou zařízlé a rýhy vodní mají po obou 

 březích význačné svislé stěny, neboť rozpad spraši jest svislý. 

 Spraš pokrývá úbočí údolní zvláště v hořejším toku řek a 

 plošiny meziúdolní. Avšak vedle lesu jsou v Němcích vyvi- 

 nuty i troje význačné dil. hlíny: nejhlubší a nejstarší pod 

 nejstarším valounovým slínem (zvláště v Branibořích), svrchní 

 nad nejmladším valounovým slínem, střední mezi oběma. 

 Tato střední jest nejméně rozšířena a nejméně mocná. Nej- 

 mladší buduje jednak pokrývky plošin (Deckton), jednak vy- 

 plňuje kotliny bývalých údolí a jezer. Jsou tedy tyto diluv. 

 hlíny vedle lesu vyvinuty. Některé hlíny německé ovšem po- 

 vstaly splavením spraši. Jest to tak zv. písečná spraš cho- 

 vající zvláště dole vrstvy písku a vodních měkkýšů a pak 

 t. zv. dejektivní spraš s hnízdy písku, valounů a štěrku, jakož 

 i skořápkami měkkýšů vodních, což vše deštěm, přívaly a 

 jarní rozjíží bylo splaveno. 



Domněnka, že naše dil. cihlářské hlíny povstaly spla- 

 vením spraši, předpokládá tedy, že byly u nás pochody spla- 

 vovací dakko pronikavější než v Německu, neboť u nás po 

 lesu zůstaly jen stopy.^) Názor, že lés má stáří post^laciální, 

 není všeobecně uznáván, takže by tou cestou nebylo možno 

 domněnku o lésovém původu hlin starších než postglaciální 

 vyvrátiti. 



Nápadná jest různost mechanického složení 



Věstník Král. C. Spol. Nauk, tř. II., roč. 1921-1922. 1 



