o původu našich cihl. hlin dilnviálixich. 5 



nou závislost na nejbližším okolí. Tak cihl. hlína 

 z oblasti spilitové u Litic jeví zřejmý vliv spilitu. Nemá 

 kaménků a jest tak jemná, že třeba k výrobě cihel přivážeti 

 písek říční. Obsahuje živec, rudy, zvětralý pyroxen a am- 

 fibol, v kostře křemenná zrnka 0'04— 0'06 mm. Naopak zase 

 cihl. hlíny na severu Plzně u Košutky jsou obrazem arko- 

 sového terénu, na němž a pod nímž se vyvinuly. Obsahují 

 kaménky přes 1 cm veliké, ač nemnoho. Cihlářské hlíny 

 v křídovém útvaru severočeském obsahují vždy značné množ- 

 ství jemně rozptýleného CaCOs, kdežto uhličitan vápenatv 

 cihl. hlin jiných útvarů byl namnoze diageneticky získán 

 a v cicvárech uložen. Lés, jak známo, jest bohat vápencem; 

 vápenec se totiž rozdrobuje při mechanickém zvětrávání 

 v částečky, jež vítr do spraši ukládá. Kdyby měla spraš 

 značnější podíl na vzniku našich cihl. hlin, byly by vápen- 

 cem průměrně stejně bohaté. Hlíny v území břidlice algon- 

 kické a slídnatého fylitu jsou však vápencem přechudé. 

 V kostře najdeme omleté křemeny, šupinky slídové a zrnka 

 limonitu. Z těchto dokladů jest patrno, že ne tak lés jako 

 spíše lokální zvětraliny spolupůsobily při vzni- 

 ku našich dil. hlin. 



Jest pozoruhodné, že bývají hlíny ty uloženy často vy- 

 soko nad úrovní blízkých alluviálních niv: Košutka u Plzně 

 94 m, vodorovná vzdálenost od al. dna 1500 m; Litice 55 m, 

 vodorovná vzdálenost od al. dna 550 m. Vrstvy hlin mívají 

 sklon na př. 53 Voo (Litice), ale přes to nemají hrubších 

 vložek štěrkových, což by přece se objeviti musilo při 

 střídavých přívalech.^) Tato okolnost se zdá nasvědčovati, 

 že se ukládaly cihl. hlíny pod vodou více méně stojatou. 

 Poměry odtokové byly namnoze jiné než dnes, jak zvláště 

 svědčí uloženiny hlinité budující dnes ostrovní návrší. Za pří- 

 klad budiž jmenováno návrší s cihelnami na v. Staňkov. 

 Teprve po uložení hlin se začla erose a pro- 

 hloubilaúdolívnichakolemnich. 



Z hlin, jež popsal V. Dědina (1. c, I. str. 10 a n.) 

 a jimž přičítá původ eolohydatinní, zobrazuje čtyřdílnou 

 hlínu střen ickou spočívající p ř í m o n a štěrcích f 1 u- 

 viatilních. Také v Katusicích (1. c. I. str. 9), v Sukora- 

 dech (1. c. II. str. 29) a jiných lokalitách Dědin o vých. 



