o půvoidu našich cihl. iiliu diluvia Inícb. 7 



zrno má písek ve vrstvě, kde se proužky železem ztvrdlé 

 zkrucují. K diskordancím na takovém podloží ovšem snadno 

 může dojíti. Obnaží-li proud vrstvy, odteče z některvch po- 

 hyblivý sypký písek, ostatní vrstvy pak klesnou i nabudou 

 sklonu značnějšího, takže po nich vrstvy vyšší do nového 

 koryta říčního mohou sjeti. K tomu dojde případně i u vrstev, 

 jež po drahný čas se o<?tly na suchu a tu byly osídleny stop- 

 ním živočištvem. 



Obr. 1. Škodová cihelna v Doudlevcích u Plzně. 

 Zvrstvené cihl. hlíny. 



Že dil. hlíny vznikaly těsně při mohutných proudech, 

 o tom svědčí též okolnost, že zde onde dostaly se hlíny 

 do opětného pohybu a že pak do nich uloženy doda- 

 tečně štěrk hrubý ano i veliké balvany, takže připomínají 

 valounový slin ledovců severoněmeckých; liší se ovšem ihned 

 tím, že jsou valouny omleté. Tento zjev lze sledovati opět 

 v Plzni (obr. 2. novostavba zastávky na trati Plzeň — Železná 

 iRuda), na západ od toho místa v štěrkovišti rolnické školy 

 dnes zasypaném popsal podobný výskyt Purkyně.^^) Ne- 

 pravidelné vrstvy štěrku hlinou spojeného chovaly v sobě 

 valouny různé velikosti. Podobně i na obr. 2. stěna 3 m vy- 

 soká chová v hlíně valouny 30 cm veliké i menší, vzácně 



