18 XIV. Q. Vetter: 



1 2 11 



lení 80:3- = 22--— v č. 69 bychom si tak mohli vysvětliti, 



předpokládáme-]!, že Ahmes j)ři opisování v poslední řádce 



— -, - - pořádek obou položek přehodil, že totiž 



se dříve stanovilo, že - jest sedmina dělitele a pak teprve 



Li 



se počítala jeho — . Také v č. 30 jlO:- — =13— I mohl au- 

 tor Ahmesovy předlohy jen na základě pomocných jednotek 



12 1.1 

 stanoviti, že -^77 : ---r- jest tt^. Ahmes, který originálu snad 

 oU o lU á6 



neporozuměl, učinil ve větě »Učiň —krát 23, abys našel 



oU 



2 1 1 \ 



- -7-« nad 23 omylem tečku (t. j. napsal omvlem -^1, což 



o lU " áo/ 



zavdalo egyptologům příčinu ke všelikým výkladům. 



Tabulky obdobné velké tabulce Ahmesově nalézáme i v ji- 

 ných egyptských památkách. Nejstarší jsou zlomky kahun- 

 ské, pocházející patrně z doby XIL dynastie (1966/3—1788), 

 z které pocházejí i předlohy Ahmesovy. (F. LI. Griffith: 

 The Petrie papyri, I, str. 15 nn., tab. VIII,). Na zlomku 

 Kahun IV, 2 jest počátek tabulky dělení čísla 2 lichými 

 čísly až do 21, obsahující z každého dělení první řádek ta- 

 bulky Ahmesovy s výsledkem a částečnými součiny. Poně- 

 vadž se úplně shoduje s tabulkou Ahmesovou, zdá se, že 

 tyto výsledky a podobné tabulky byly již za XII. dyn. ob- 

 vvklé a že se počítalo vždy týmž způsobem. 



Další podobné památky jsou již mnohem mladšího pů- 

 vodu, leč celým svým duchem jsou egyptské, poslední to 

 výhonky staré, konservativní aritmetiky země faraónův. 



Z doby římské pochází demotický papyrus uložený 

 v Londýně v t. zv. Egypt Exploration Pound (E. Eevillout: 

 Mélanges sur la metrologie, Téconomie politique e Thistoire 

 de Tancien Egypte, Paris (1895), T^XXI nn. a P. Hultsch: 



