110 



Určení hutnoty každé koncentrace provedeno dvakráte (vyjma 

 2 případy) a, redukujeme-li experimentálně chyby na minimum, po- 

 daří se určiti hutnoty tak správně, že se jeví rozdíl teprve v páté 

 decimalce a ten obnáší pouze ± 0*00001 — ± 0*00003, shoda to, 

 vzhledem ku poměrné jednoduchosti prostředků, až překvapující. 



Po každém určení hutnoty určil jsem obsah soli v roztoku tím, 

 že jsem převedl obsah piknometru do odváženého tyglíka, tyglík 

 i s tekutinou opět odvážil v nádobě uzavřené, čímž se úplně zamezila 

 ztráta vypařením, načež jsem roztok odpařil clo sucha na vodní lázni. 

 Sůl jsem zbavil vody zahříváním na konstantní teplotu 440° v lázni 

 sirné, jakou jsem již dříve konstruoval k sušení látek, sloužících 

 k určení atomové váhy ceria, a sůl úplně bezvodou jsem opět zvážil. 

 Tím se dá stanoviti poměr soli ku 100 částem vody přesně na 2 de- 

 setinná místa. 



Síran ceria jsem připravil tak, jak vypsáno bylo při určení ato- 

 mové váhy ceria (1. c), voda pak, sloužící k roztokům, byla připra- 

 vena opětovnou destillací v nádobách platinových dle známých pravidel. 



Vykonal jsem dvě řady určení hutnoty. Ku první sloužily roz- 

 toky bezvodého síranu ceria, ke druhé roztoky soli vodnaté Ge 2 (S0 4 ) 3 

 ~t-8H 2 0. 



Abych seznal, mají-li roztoky stejné koncentrace stejnou hutnotu, 

 musela býti obojí určení provedena parallelně, což bylo spojeno s dosti 

 značnými obtížemi, následkem neustálého se vypařování vody. Byl-li 

 ku př. určen obsah i hutnota jistého roztoku soli bezvodé, musily 

 být připraveny dva roztoky soli vodnaté, z nichž jeden měl koncen- 

 traci poněkud menší, druhý pak o něco větší, než roztok první řady. 

 Z roztoků byl, pokud možno, vzduch vyčerpán vývěvou. 



K vůli snadnějšímu porovnání uvádím u každého roztoku nejen 

 množství soli (bezvodéj, rozpuštěné ve 100 částech vody, nýbrž i po- 

 měr, vyjadřující množství molekul vody, rozpouštějících jednu mole- 

 kulu síranu ceria (0 — 16, H ~ 1*0023, S — 32*06, Ce z= 140*22). 



Výsledek pokusů: 



1. Anhydrid. Na 100 částí vody: 31*62 částí bezvodého sulfati 

 Čili 99 9 molekul vody a 1 mol. sulfátu. 



Hutnota -= 1-28778. 

 Roztok hydrátu, odpovídající této koncentraci, nelze obdržel 



2. Anhydrid. 100 č. vody : 14*56 bezv. soli, čili 216*9 mol. vody 

 na 1 mol. sulfátu. 



Hutnota =1-13661. 



