115 



Prvotné dva počátky nervové soustavy břišní blíží se k sobě 

 ještě v době, kdy setrvávají přímo s epiblastem, ponenáhlu srůsta- 

 jíce; avšak lze nějakou dobu sledovati střední čáru mezi oběma po- 

 lovinami, která teprve dále beze stopy zaniká a vzniká nepárovité 

 pásmo břišní. To skládá se veskrze z buněk, s pěknými kulatými 

 jádry, zevní plasmou a blanou buněčnou. Jádra buněk zdají se býti 

 jakoby ze zrnek složená, neboť v poměrně tak malých elementech 

 nelze přesně rozeznávati sítivo jaderné. Malý, někdy zcela nezřetelný 

 nucleolus vystupuje v středu jádra. 



Takto nepárovitý základ pásma břišního netrvá dlouho, neboť 

 nastává záhy párovité differencování v hoření části jeho. Již v před- 

 ních segmentech mladých červů 2 mm dlouhých, jichž zadek těla 

 obloukovitě k hřbetní straně zahnut a jichž stomodaeum jako primi- 

 tivní vchlipení epiblastu se jeví: u těchto červů již nastává v před- 

 ních segmentech differencování nervového pásma, kdežto v středních 

 a zadních článcích obě poloviny jeho jsou v nízkém stupni vývoje. 

 Zmíněné differencování záleží v tom, že v každé z bývalých polovin 

 ztluštěnin epiblastu objeví se jasnější mezera mezi buňkami svrchních 

 polovin a sice těsně pod homogením obalem, jenž objímá pásmo ner- 

 vové na stranách do dutiny tělesné vnikající. 



Toto zjasnění týká se plasmy jedné buňky, jež zmnoží se patrně, 

 takže sítivo její, dříve nezřetelné, patrněji vystoupí. Dalším po- 

 stupem vývoje plasma ta rozšiřuje se i v okolí sousedních 4 jader, 

 totiž tak, že blány 4 buněk k těmto jádrům náležejících se resorbují. 

 Plasma stavší se patrně tekutější uzavírá v sobě 4 jádra, a jemná 

 vlákna sítiva cytoplasmového ač dosud nezřetelně, předce při silných 

 zvětšeních vystupují. Následkem ztráty blan buněčných sblíží se jádra 

 jich k sobě tak, že se zdá, jakoby zde bylo jediné veliké laločnaté 

 jádro. Skutečně však jsou to 4 jádra, jež někdy docela isolovaná 

 v křižovitém tvaru jsou seřaděna a v prvých dobách i původní struk- 

 turu jeví, totiž sítivo jaderné a jadérka. Avšak předce se liší od 

 ostatních původních jader, neboť se zvětšily, a jich blána počíná se 

 resorbovati. Na průřezech středem jednotlivých segmentů vidno i, že 

 jádra pravé a levé strany vybíhajíce v cípky stýkají se v středu 

 a dávají podnět ku tvoření se příčné kommissury. 



Tyto poměry jader daleko zřetelněji vystupují v mladých červech, 

 kdy pásmo nervové v celé své délce jest založeno a kdy zvláště epi- 

 thel střevní z buněk žloutkových se vyvijí. V tomto stadiu možno 

 se na kterémkoliv řezu tělem přesvědčiti, že to byly vždy 4 buňky 

 z každé strany prvotného základu pásma břišního, jichž jádra dala 



8* 



