117 



délce pásma břišního v každé polovině ve 3 nepřetržitých řadách pro- 

 bíhají. Hoření řady pravá a levá povstaly z jader dvou svrchních 

 buněk, kdežto řady spodních buněk nesplývaly, tvoříce pásy samostatné, 

 jeden vnitřní a druhý vnější, jež však mohou na určitých místech 

 v mediáni čáře splývati v jeden párovitý celek. Svrchní dvě řady 

 tvoří kommissury v středu každého ganglia. 



Rozdělení jednotlivých pruhů karyoplasmatických, jak lépe bude 

 je nyní označovati, děje se hyalíní cytoplasmou, jež protkána sítivem. 

 Kde tvoří se nervové větve periferické, upravuje se sítivo cytoplas- 

 mové v podélné pruhy, na nichž usazuje se sítivo karyoplasmatické, 

 vnikající do cytoplasmy. 



5. 

 O některých nových rostlinách českých. 



Sdělil Ladislav Čelakovský syn dne 14. ledna 1887. 



Loňského roku nalezl jsem na několika botanických exkursích 

 a jmenovitě na delší cestě ferialní mezi jiným několik nových forem 

 rostlinných, jichž popisy tuto předkládám. Jest to příspěvek ku syste- 

 matickému ocenění dotyčných tvarů a ku poznání české flory. 



i. Melampyrum nemorosum L. sbsp. decrescens Čel. fil. 



Lodyha přímá, 20—45 cm. vys., z pravidla hojnovětevná. Listeny 

 podlouhle trojh ranné, špičaté, na spodu přísrdčité neb utaté, 

 s obou stran sporými a krátkými zuby kopinatými opatřené , 

 zelené neb nejhořejší trochu namodralé. Kalichy (zvláště na nervech) 

 tak jako řapíky brakteí huňatochlupaté. Přesleny listenů nahoru 

 pravidelně se umenš ují cích („decrescens") oddálené, jakoby 

 přetrhované. 



Nalezena a sbírána ode mne u Oprechtic blíž Chudenic, na hrázi 

 malého rybníčka lesního. Rostla tam mezi M. nemorosum L. a) genu- 

 inum v hojnosti. 



Na první pohled již svým habitem byla nápadná, i lze ji snadno 

 rozeznati od pravého M. nemorosum dle větevnatosti, úzkých, zelených 

 a oddalovaných listenů. Myslil jsem zprvu na míšence mezi M. nemo- 

 rosum L. a přítomným též M. pratense L., poněvadž se takový udává 



