124 



svou liší se od forem pode jménem Trochospongilla erinaceus 

 všeobecně uvedených. Jest tudíž zajímavo sledovati jednotlivé rozdíly, 

 které se tu při vzájemném srovnání vyskytují, a to tím více, že i k dů- 

 kladnějšímu porozumění jednotlivých elementů (jehlic, amphidiskův 

 a p.) ostatních hub sladkovodních valně přispívají. 



Trsy z tůně Jizerské objevují se ve tvaru malých, 1 — 3 cm. 

 dlouhých, hnědavých lupenků, přirostlých na spodní straně listů stu- 

 líku (Nuphar luteum Srn.) Na povrchu bývají nepravidelně hrbolaté, 

 s řídkými, sotva znatelnými osculy a póry. Exempláře lihové jsou 

 tvrdé, křehké, barvy šedohnědé, někdy, zvláště za sucha, až do černé 

 přecházející. 



Kostra houby tvořena jest ze svazečků jehlic rovných nebo slabě 

 zakřivených, ku konci pak volně přišpičatěných, délky 0*194 — 027 mm. 

 a tlouštky 0-009— 0*015 mm. Na povrchu svém jsou hustě pokryty 

 silnými, kuželovitými, řidčeji hákovitými ostny. Důležito jest, že 

 u jehlic trsů těchto velmi mohutně a zřetelně vyvinut jest kanálek, 

 jenž celou jehlicí prostupuje a také do jednotlivých ostnů odbočuje — 

 kanálky druhotné, — a na špičce pak jemnou chodbičkou na venek 

 ústí (obr. 1.) Představuje tedy každá jehlice — což platí také pro 

 všechny ostatní houby sladkovodní — dutý , na obou koncích 

 otevřený válec, 1 ) do něhož ústí kanálky druhotné (ostnové). — Abnor- 

 mitou nalezeny jehlice trojosé nebo čtyřosé, někdy na jednom nebo i na 

 obou koncích zaokrouhlené a uprostřed i s kanálkem kuličkovitě na- 

 duřelé. (Obr. 1 b.) 



V mladém stadiu jsou jehlice skeletové velice štíhlé, dlouze 

 kopinaté, bezostné (obr. 2), ač již kanálky jednotlivých ostnů, jež 

 teprve později se vyvinou, jsou naznačeny. Ostny pak vznikají bud 

 postupně ode středu k oběma koncům, buď po celé délce současně. 



Jehlic parenchymových (hladkých) jsem ni v jednom případě nena- 

 lezl. Jak se zdá, považují někteří badatelé ono mladé, bezostné 

 stadium jehlic skeletových za jehlice parenchymové. 



Zimní pupeny (gemmulae), které toliko na basi trsů uloženy 

 a jen slabou vrstvou pletiva pokryty byly, ponořeny jsou úplně ve 

 voštinovitý obal vzduchonosný a tak v nepravidelné plástve, jaké též 

 u Spongilla fragilis Leidy se vyskytují, urovnány. — Jednotlivé 

 gemmule jsou neprůhledné, pravidelně ellipsoidní nebo kulovité, 



l ) Méně znatelné kanálky jehlic i dvojštítků vystoupí zřetelně po delšíi 

 vaření v žíravém drasle a koncentrované kyselině sírové a prudkým páleníi 

 na plíšku platinovém. 



