158 



vují nám nukleoly v počtu často dosti různém. Co se týče velikosti 

 jader, podotýkám, že v podélné ose měřívají 0*008 až 0*02 mm. Zají- 

 mavým úkazem jsou též dutinky v buňkách těchto, jež uvádí nejno- 

 věji pouze Braun jakožto světlá místa, aniž by se o výklad pokusil 

 (pag. 96 1. c). Při pohledu shora při silném zvětšení spatřiti lze kol 

 amoebovitých jader větší menší počet světlých kroužků různé velikosti. 

 Při zvedání čoček předmětných mění se však velikost obrysů těch, 

 až při nejvyšší poloze spatříme pouze jemný otvůrek, kterýž vzhledem 

 ku kroužku nižšímu obyčejně výstředně bývá umístěn. Kůzný tudíž 

 průměr na obrazci našem hojně znázorněný vysvětluje se vyšší nebo 

 nižší polohou. Ba mnohé jsou navzájem odděleny jen úzkými proto- 

 plasmovými pásky; některé splývají až i jsou dvěma buňkám epithe- 

 liálním společný. Na průřezu příčném pokožky (obr. 4) viděti lze, že pod 

 sploštělými buňkami nalézají se skutečné dutinky jemným kanálkem 

 ústící a kol jader hlavně skupené. Kanálky jdou často šikmo, tak že 

 jednou dostaneme celistvý obraz dutinky, jindy jen část optického 

 průřezu, kdežto shora jeví se jako kroužky nestejné velikosti. 



V každé dutince můžeme si pak představiti ústředí, jež působí 

 jako žláza; nebot naplněna jest lesklým, homogenním sekretem. Ježto 

 pak každý váček ústí na venek vždy zvláštním vývodem, takž máme 

 tu příklad, kde jedna buňka epitheliální funguje analogicky mnoho- 

 buněčné žláze. 



Má-li sekret vlastnost lepivou, nelze rozhodnouti, ač jest mi známo, 

 podobně jako u Derostoma unipunctatum, že jednotlivá individua při- 

 držují se často houževnatě sklíčka objektivního. 



Ježto pak jádra protáhlejší obklopena jsou četnějšími dutinkami 

 než laločnatá, není zajisté pochybeno mluviti o jakémsi vzájemném 

 vztahu těchto poměrů, jež dosud na žádném druhu zjištěny nebyly. 



Soustava rhabditů. Na přední části těla nalézáme množství 

 jemných tyčinek, jichž pásy ve 2 párech sestupují vedle pharyngu 

 do okolí pohlavních orgánů, kdež povstávají hroznovité shluky velkých 

 buněk, v nichž se rhabdity tvoří (obr. 6.). 



Tvar jest většinou slabě vřeténkovitý, rovný; na obou koncích 

 bývají zašpičatělé; délka jich měří od 0*02 — 0*04 mm., ač větší 

 různost se vysvětluje poznenáhlým růstem; nejmenší druh obyčejně 

 na špičce tělní jest roztroušen. Buňky hruškovité barví se pikro- 

 karmínem silně, podobně jádro a protoplasmová vlákna, jimiž pohro- 

 madě souvisí — tyčinky však, jakž Braun správně podotýká, ne- 

 barví se. 



