164 



jím popsaný druh Derostoma Benedenii n. sp.*) Jest nám tudíž 

 porovnati údaje jeho s našimi a tak znamenáme jen malé odchylky. 

 Přiznati ovšem dlužno, že studium poměrů větví exkrečních jest ob- 

 tížno pro častou neprůhlednost individuí — ale předce někdy na- 

 lezneme velmi příznivých exemplárů, tak že mně jest možno podati 

 tu správnější průběh větví hlavních a zejména opraviti údaje, pokud 

 se týkají sporných otvorů na venek. Na břišní straně celkem na- 

 lézáme tři otvory výústné, totiž jeden v středu přední části tělní nad 

 ústním otvorem, jak poprvé udal Francotte, což později Graff i Braun 

 popřeli; ostatní dva zhlížené v střední části těla po obou stranách 

 roury zažívací. 



Prvý otvor představuje vlastně váček vždy kolmo na stranu 

 břišní (obr. 11. a) položený, tak že při pohledu shora vidíme jen 

 kruhovitý půdorys (obr. 10.). U Derostoma unipunctatum vidíme 

 též shora jen prosvítající rýhu (jakž při svém druhu kreslí také Fran- 

 cotté), kdežto se strany tvar váčku porozšířený se jeví (obr. 11. c). 

 Při nejsilnějších zvětšeních jest pak malý otvůrek ve váčku vždy po- 

 zorovatelný. Braun chtěl ovšem otvůrek i váček viděti na řezech — 

 ale na živých exemplárech seznati lze snadno, že by řez musel býti 

 veden nejsvrchnější vrstvou pokožky — tak že není divu, že mu 

 tento sporný předmět ušel. 



Z váčku vycházející na obě strany (obr. 11. 5, c) kratičká vě- 

 tev dělí se v párovité větvičky téměř stejné vlastnosti, z nichž do- 

 lejší táhne se v četných kličkách v okolí pharyngu přímo až do zadní 

 části těla a opatřena jest po celé délce hojnými a dlouhými bičíky 

 (obr. 11. d). Na dolejším konci pojednou značně naduřuje a jako 

 podružná, avšak nejsilnější větev postupuje nahoru v značných klič- 

 kách, načež v druhé čtvrtině těla obrací se opět níže více méně smě- 

 rem příčným, až v polovině těla otvůrkem menším než šířka větví 

 obyčejně poněkud naduřených vyúsťuje, (obr. 11. a). Souměrnost 

 těchto hlavních větví, jakož i poloha otvůrků jest zcela provedena. 

 Vzhledem k poloze těchto otvorů na břišní straně jest mi nepocho- 

 pitelným udání Braunovo na str. 97. : „es ist mir gelungen, bei jedem 

 Exemplár, das ich in Querschnitte zerlegte, die dorsal gelegene Mún- 

 dung der Hauptstámme rechts und links am Kórper mit aller wún- 

 schenswerthen Sicherheit zu konstatiren" — jakkoliv na příčném 

 průřezu na tab. IV. obr. 26. polohu větví co nejníže na břišní straně 

 kreslí. 



: ) P. Francotte : Sur V appareil excréteur des turbellariés rhabdocěles et den- 

 drocělcs. Archives de Biologie, tome II. 1881. str. 145—151). 



