165 



Od váčku zmíněného postupující hořejší slabší větev postupuje 

 do části čelní a na místě, kde u Derostoma unipunctatum se nalé- 

 zají pigmentové skvrny oční, obrací se dolů v různých zátočkách, až 

 pod pharyngem se štěpí ve dvoje větvičky jemné; jedna z nich jde 

 poněkud šikmo do střední čáry tělní a probíhá zcela nazad ve větší 

 počet kanálků se rozvětvujíc. Druhá větvička rozvětvuje se též 

 v okolí hlavních kliček, načež sledy její se dále ztrácí. V jemných 

 větvičkách nalézá se hojně bičíků mihavých, hlavně na mLstech slab- 

 šího větvení. 



Kromě této soustavy jaksi hlavních a dobře sledovatelných 

 větví nalézáme tu ještě celou síť jemných a také všelisjak anastomo- 

 sujících větviček, jež ve svém průběhu se snažil poprvé Francotte 

 nakresliti („un réseau a mailles irréguliěrement polygonales") — jak- 

 koliv dlužno přiznati, že tato úloha při oné pohyblivosti individuí 

 ve své dokonalosti není možná. Avšak tyto kanálky neprobíhají snad 

 beze spojení s hlavními větvemi — nýbrž na dvou místech (obr. 10. 

 a, b) z každé strany jest dobře znamenati připojení celého komplexu 

 větviček buď na předu po laloku čelním a pharyngu se rozbíhajících, 

 buď na zadní části — a tak s větvičkami od zmíněných širších větví 

 vycházejícími v styk přichází. — 



Co se týče jemné histologické stavby podotýkám, že na řezech 

 objevuje se nám stěna větví exkrečních bez zřetelné struktury: („la 

 paroi anhyste" Francotte). Tekutina exkreční obsahuje množství zr- 

 néček, jichž proudění často pozorovatelno. Srovnáme-li obrazec náš 

 s Francotte-ovým, shledáme, že rozloha větví jeví se shodnou; pouze 

 nelze připustiti splývání větví hlavních v okolí pharyngu ; autor totiž 

 nesnažil se podružné větve dále sledovati a udává toto splývání tam, 

 kde zdánlivě stejná šířka mu končí; podobně nesledoval původní 

 místa rozvětvování se jemných kanálků, tak že tyto zdají se býti ne- 

 spojeny s větvemi hlavními. Shodně s ním uvádím, že větvičky 

 jemné nekončí známými brvitými trychtýřky — jak je známe u den- 

 drocoel neb Mesostoma Ehrenbergii. 



Všeobecněji podotýkám dále, že dosud není dobře znám ex- 

 kreční apparát u rodu Vortex, ač Bchnidt již viděl váček jakýsi 

 před otvorem ústním, což by se i s udáním naším shodovalo. Vždyť 

 i dle popisu Jensen-ova má prý Jensenia angulata tři otvory exkreční 

 v poloze tetéž, jako rod Derostoma. (Oraff str. 104). 



Prozatím potvrzuji, že objevování se otvoru přiústního u rodu 

 Vortex jest stálým, takže by u celé čeledi poměry uvedené se staly 

 typickými. 



