258 



12. 



Druhá zpráva o geologických poměrech výšiny 



Brozanské. 



Krajina mezi Čížkovicemi, Lukavcem, Libochovicemi a Budyní. 



Sepsal Čeněk Zahálka a předložil prof. Dr. J. Krejčí dne 28. ledna 1887. 

 (S geologickou mapou a průřezy.) 



Přehled. 



V první zprávě iné o geologických poměrech výšiny Brozanské *) 

 byla popsána krajina mezi Lovosicemi, Čížkovicemi a Lukavcem, která 

 jest severozápadním výběžkem řečené výšiny. Hlavní čásť Brozanské 

 výšiny spadá mezi Čížkovi ce, Lukavec, Libochovice a Budyň a v této 

 části vyznamenává se větší rozmanitostí zemských vrstev. 



Jádrem celé výšiny jest křidový útvar a ten je pokryt různými 

 vrstvami diluvialními a alluvialními. Čedič Českého Středohoří vyslal 

 až sem své stráže, podle kterých jakož i celého položení výšiny Bro- 

 zanské ku Českému Středohoří, možno výšinu tu počítati ještě do 

 okresu Českého Středohoří. Výšina Brozanská jest osamoceným členem 

 Českého Středohoří, jsouc spojena pouze mezi Černívem a Úpohlavy 

 úzkým a nízkým hřbetem s Klapskou výšinou. Na jižní straně mezi 

 Libochovicemi a Budyní omezena je příjemným údolím Oharky. Vznik 

 tohoto údolí spadá do doby třetihorní, kdy utvořila se Oharecká roz- 

 sedlina a v době diluvialní valně údolí to rozšířeno bylo. Doba dilu- 

 vialní velmi přispěla ku nynější podobě výšiny; omezila výšinu Bro- 

 zanskou na východní straně Terezínskou rovinou, již oživuje klikatě 

 se vinoucí Oharka. Rovina Terezínská, rozkládající se v široké kotlině 

 mezi Lovosicemi, Terezínem a Budyní, povstala po vymletí vrstev 

 křídového útvaru, jež druhdy obě strany Ohareckého údolí spojovaly, 

 jak o tom svědčí souhlasné uložení vrstev útvaru křídového po obou 

 stranách této nižiny. 



Z roviny Terezínské i z údolí Oharky mezi Libochovicemi a Bu- 

 dyní vystupuje příkře Brozanská výšina, tvoříc opukové stráně s pří- 

 kro vem štěrků a žlutých hlin. Stráně ty dosahují až 50 m výšky 



*) Uveřejněna ve „Zprávách o zasedání král. české společnosti nauk". V Praze 



1884. 



