280 



nalezneme tam první vrstu Březenského pásma, skládající se ze šedo- 

 žlutých slínů s tmavšími místy; na povrchu rozpadávají se v tenké 

 zvonivé desky. Je pokryta slabou vrstvičkou štěrku a 2 až 3 m 

 mocnou žlutou lilinou. Vrstva ta shoduje se v geognostickém i palae- 

 ontologickém ohledu s prvou vrstvou Březenského pásma na výšině 

 Kohatecké a má též ve spod velmi hojně Chondritů. Kromě těch 

 nalezl jsem: 



Šupiny rybí (h.) 



Inoceramus (h.) 



Pecten Nilssoni, Goldf. (zř.) 



Spondylus latus, Sow. sp. (zř.) 



Terebratula semiglobosa, Sow. (vz.) 



Phymosoma radiatum, Sorig. (vz.) 



Malý neurč. ježek (vz.) 



Micraster sp. (zř.) 



Holaster planus, Mant? (vz.) 



Cristellaria rotulata, Lam. sp. (zř.) 



Thecosiphonia ternata, Rss. sp. (vz.) 



Scytalia pertusa, Rss. sp. (vz.) *) 



Neurčená spongie. 



Sequoia Reichenbachi, Heer (vz.). 



4. Půl km západně od Vinic. 



Půl km záp. od Vinic nalézá se rokle, na jejímž horním konci 

 je lom s následujícím postupem vrstev s hora dolů: 



Diluvium. Žlutá hlína 3 m 



G. Tmavý, v jíl proměněný slin 1 R 



Útvar křidový. 5. Šedožlutý pevný slin 1 „ 



4. Tmavý rozpadlý slin 0*5 „ 



3. Šedožlutý pevný slin 1 „ 



Březenské pás. 2. Tmavý rozpadlý slin 0*5 „ 



1. Šedožlutý pevný slin 1 „ 



Sliny tyto zapadají od povrchu stráně na západ v délce 20 m, 

 pak opět vystupují. Tento úkaz zcela místní vysvětluje se takto. Ve 

 stolicích pevných slínů jsou mocné rozsedliny. Těmito vniká voda do 

 nižších rozpadlých vrstev, které se v jíl proměňují a vyluhují. Proto 



l ) Zahálka: Scytalia pertusa etc. Zprávy spolku geolog. Praha 1885. č. 4. — 

 Zahálka: Ueber Isoraphinia texta etc. Sitzungsb. d. kais. Akademie d. W. 

 in Wien Jahrg. 1883. L Abth. S. 647. 



