343 



vodou. V krátku počnou se vylučovati kapky olejné, které po nějaké 

 době tuhnou v kuličky kroupám podobné. Látka jest odfiltrována, 

 i poněvadž benzoylchlorid přebytečný chovala, alkoholem jest zavlažo- 

 vána, konečně pak z přebytečného alkoholu překrystalována. 



I jeví se v pěkných bílých hlatích ve studeném alkoholu jen 

 málo rozpustných, za to v teplém dobře se rozpouštějících. Látka ta 

 chovala v sobě i po dvojném překrystalování z líhu velmi silného 

 5°/ kuchyňské soli (I), i druhé frakce krystalů měly 5,5°/ soli té 

 (II); což sice jest podivné, ale žádnému složení molekulárnému to 

 neodpovídá. 



Podle analysy jevily se krystaly ty směsí tri- a tetrabenzoanu 

 isodulcitu ; jelikož v tak zředěném roztoku zajisté není námitky proč 

 neodvozovat benzoany ty od formuly C 6 H 14 6 : 



I. 0,2293 gr látky zanechalo 0,0126 gr NaCl a spálením poskytlo 



0,5246 gr C0 2 =0,1437 gr C 

 a 0,1033 gr H 2 = 0,01148 gr H 2 ; 



0,013 gr NaCl a poskytlo 



7 O £. ~ 



II. 0,2355 gr. látky zanechalo 



0,540 gr C0 2 = 0,1473 gr C 

 a 0,1063 gr H 2 =: 0,0118 gr H 2 



C 6 H u (C 7 H 5 0) 3 6 



vyžaduje 



uhlíka . . 65,59% 



vodíka . . 5,26% 



kyslíka . . 29,15°/ 



Nalezeno 

 I. II. 



66.3 66,2 

 5,3 5,3 



28.4 28,5 



C 6 H JO (C 7 H 5 0) 4 6 

 vyžaduje 



68,22% 



5,02% 



26,76% 



Na té cestě ovšem nebylo lze očekávat maximalný ester možný 

 ve formě čisté. Přikročeno tudíž ku přípravě octanů, které očekávány 

 jsou podle analogie u vidu beztvarém. 



Octany isodulcitu. Z analogie u kvercitu vážené zkoušeny jsou 

 nejprve ve čtyřech zalitých trubkách reakce tyto: 



I. 1 díl isodulcitu a 3 d. ledové kyseliny octové; 



II. 1 díl isodulcitu a 4 d. anhydridu octového; 



III. 1 díl cukru a 3 d. ledové kyseliny octové a 1 díl anhydridu 

 octového a 



IV. 1 díl cukru a 2 d. C 2 H 4 2 a 2 d. (C 2 H 3 0) 2 0. 



Vše to zahříváno jest po několik hodin při 120°. Po té jest 

 každá trubka otevřena, obsah její s vodou smíchán, kyseliny volné 



