350 







látek 



levulosové 









humosných 



kyseliny 



CH 2 2 



100 gr sacharosy poskytuje 



. . 18-9 gr . . 



. 33-2 gr . 



. . 13-8 gr 



100 gr dextrosy 



:> 



. . 9*5 gr . . 



. 31-1 gr . 



. 13-1 gr 



100 gr levulosy 



3) 



. . 213 gr . . 



. 39-6 gr . 



. . 17-6gr 



100 gr arabinosy 



M 



. . 43-0 gr . . 



. 12-4 gr . 



. . 4-2 gr 



a dle pokusů mých 











100 gr iso dul citu 



» 



. . 33-56 gr . . 



. — gr . 



. . 4-9 gr 



Váha látek humosných ubývá rychleji, než váha kyselin orga- 

 nických, Čím zředěnější jest kyselina solná; čím koncentrovanější jest 

 kyselina ta, tím více objevuje se látek humosných. (Zde leží příčina, 

 proč acidchloridy netvoří přímo esterů isodulcitu). 



Humosné látky z isodulcitu mají jiné složení, než mají podobné 

 látky vzniklé pouze přeměnou z cukrů jiných: 



C 70-58°/ 



65-5% 



65-6°/ 



64.6— 66-5°/ 



H 5'96°/o 



4'5°/ 



4-1°/. 



4-6— 4-2°/ 



isodulcit 



sacharosa 



arabinosa 



dextrosa 



Působení jodovodíku a fosforu v isodulcit. Manit a dulcit, látky 

 z hrubá s isodulcitem isomerické, poskytují působením jodovodíku 

 a fosforu velmi snadno jodid hexylnatý. I jest redukován isodulcit 

 v retortě v proudu kysličníka uhličitého jodem a bílým fosforem pod 

 vodou. Ač ztráty byly vyloučeny, nezískáno ničeho, co by analyse 

 podrobeno býti mohlo, mimo černé mazy, a několik kapek silně ethe- 

 ricky páchnoucích nějakého jodidu (zápach po jodmethylu). Rozhodně 

 probíhá působnost jodovodíku při isodulcitu jinak, než jak jsem u ma- 

 nitu se byl naučil znáti. 



Z posavadního pozorování svého uzavírám: 

 I. Isodulcit nenáleží do skupiny manitové, vedle manitu, dulcitu 



a sorbitu. 

 II. Isodulcit má složení C 6 H 12 5 . H 2 0. Voda jest v něm prosta 

 funkcí ostatních hydroxylů, a jest na isodulcitu vázána jen jak 

 voda ve chloralhydratu. (Důkaz deíinitivný zajisté podá spalovací 

 teplo isodulcitu, které laskavě provede pan Luginin v laboratoři 

 p. prof. Berťhelota v Paříži, dle laskavého slibu mi daného.) 



III. Isodulcit jeví nápadné analogie s dextrosou. 



IV. Isodulcit má se ku jistému cukru řady kvercitové, jako se má 

 dextrosa ku manitu. (Cukr alkoholických funkcí isodulcitu od- 

 povídajících, snad nabudu redukcí isodulcitu ve prostředí ledové 

 kyseliny octové.) 



