360 



již budeme nazývati nullovou matricí. Přidáme-li míliovou matrici 

 k libovolné matrici M, obdržíme zase M, a vlastnost ta charakte- 

 risuje nullovou matrici, neboť z rovnosti 



[a, b\ , ía, 01 _ [a, b\ 



plyne a-\-uz=za, b-\- flzz.b, c-\- y = c, d~\- ó — d a tedy a — /S 

 - y - (f z: o. 



Rozdíl O — M značíme stručněji — M ; je-li 



M 



Hí^ de -H=c:-^ 



a arci 



M + (— M) = M + — M=zM — M = 0. 

 § 2. Multiplikace. Součinem MM' dvou matric 



H;ž}. M H5íl 



rozumíme matrici M", která applikována na dvě libovolné hodnoty 

 a?, ?/ podává tytéž hodnoty, jako když na a?, y applikujeme nejdříve 

 M' a na obdržené hodnoty M. 



Značme za příčinou stručnosti symbolem M'(sc, y) hodnoty £', 1/ 

 jež vyvodí z x, y matrice M', a položme tedy 



t. j. 



t j. 



I' zz a'as -|- 6'^f, 1/ zz c f x -}- d!'?/. 

 Položme dále 



M(p, i?0 = (I, i) čili MM'fo 2/) = (g, qfc 

 ! = <#+&/* ísxí'-)-^, 

 Klademe-li za £', ??' hořejší hodnoty, máme 



| = (aď -(- 6c> -f (áb ř + 6ď)y, 

 q == (ca' + dc ) x + (c6' + <?<%. 



Lze tedy skutečně f, i? přímo vyvoditi za?j appli kováním zcela 

 určité matrice 



