470 



26. 

 Isodulcit. 



Přednášel Dr. Bohuslav Raýman, dne 20. května 1887. 



II. 



Přehlížíme-li soustavu cukrů, rozeznáváme patrně: 



látky čisté alkoholické povahy, 



sloučeniny funkcí smíšených: alkoholaldehydy, alkoholketony. 

 Co do části prvé rozlišovány jsou posud dvě řady cukrů : řada kverci- 

 tová C 6 H 12 5 a řada manitovd C fl H 14 6 . Ku sloučeninám prvějším 

 náležely: kvercit a pinit. O kvercitu již Kanonikov na základě stano- 

 vené jím konstanty optické soudil, že náleží mu formula 



CH 2 <^ CH(0H) __ CH(0H) J>CH(OH) 



i že jest derivátem hexahydrobenzolu. Již před několika měsíci zaujal 



jsem kvercit ve studium své srovnávací, i nalezl jsem, že poskytuje 



snadno s jodem a louhem draselnatým známé reakce jodoformové, 



i že musí obsahovat skupinu CíL> . CH . . . Běželo tudíž o stanovení 



I 

 OH 



formuly jeho zcela přesné, an mohl obsahovat možná o H 2 více než 



jak posud jemu se přičítá. Elementarná analysa zjistila však nad 



pochybnost všakou, že jen C 6 H 12 5 jest formula správná. 



0-2357 gr látky spáleno poskytlo 0-3798 gr C0 2 = 0*1036 gr 



uhlíka a 0-1576 gr vody =: 0-01751 gr vodíka. 



C fi H J2 5 C 6 H 14 5 

 nalezeno theor. 



uhlíka 43-95% 43*91 43-37°/ 



vodíka ........ 7-42 „ 7'31 8-43 „ 



kyslíka ........ — 48-78 48-20 „ 



100-00 100-00°/ 



Je-li tudíž skutečně sloučenství C 6 H 12 5 , musí ve kvercitu aneb 



býti u řetězu otevřeném jedna dvojnásobná vazba, aneb musí být řetěz 



uzavřený. Dvojná vazba není ale v kvercitové konstituci : Podle prací 



Pruniera*) jest maximalný ester kvercitu pentaacetatem, i musí mít 



*) Prunier. Annales de chimie et physique [5.] 15. 1. 



