472 



C 6 H 12 5 v C.H,C1 5 

 a C 6 H 7 C1 5 — 3HC1 = C 6 H 4 C1 2 



jest nmoheni průhlednější než oxydace látky té v chinony. 



Význam fysiologický toho celého jest zjevný, kvercit a inosit 

 stávají se deriváty základního uhlovodíka, od něhož se odvozují ter- 

 peny a nejbližší sloučenina s těmito dvěma cukry jest kyselina chinovd 

 C 6 (H 6 )H(OH) 4 C0 2 H, tak blízký to příbuzný látek tříslových, o nichž 

 posud jest mínění rozštěpeno, mají-li za podklad glykosid čili nic. 



Z řady manitové jsem vyřadil následkem první práce své iso- 

 dulcit, i dokázal jsem o něm, že jest on ne hexavalentným alkoholem, 

 nýbrž že má pouze čtyry hydroxyly alkoholické a skupinu karbony- 

 lovou, že jest tudíž bud alkoholacetonem aneb alkoholaldehydem. 

 Zbývá tudíž jen propátrat blíže povahu jeho. Buďto jest acetonem, 

 pak oxydací se musí štěpit podle pravidel vytčených znamenitým 

 ruským chemikem Popov-em, aneb jest aldehydem. 



V případě posledním jest to sloučenina: 



CH 3 . CH . CH . CH . CH . COH 



OH OH OH OH 



aneb má CH 2 uprostřed řetězu aneb jest to methylether objasněné 

 nyní arabinosy tak jako jsou v přírodě se objevující látky dambonit 

 a bornesit methylethery cukru C 6 H 12 6 . Vodu krystalovou drží che- 

 micky vázanou, as jako chloral ve chloralhydratu aneb v kyselině 

 glyoxylové. Abych to dokázal, krystaloval jsem isodulcit z alkoholu 

 99procentového. Krystaly vzniklé byly na pohled jiné ale blíže měřeny, 

 ukázaly se býti identicky zformovanými, jako krystaly z vody vyrostlé. 

 Mám však krystaly z isodulcitu vody zbaveného a z alkoholu abso- 

 lutného i myslím, že záhy o nich budu moci referovati. 



Co do konstituce isodulcitu jest jisto, že mu nepřísluší formula 

 první, neboť neposkytuje ani stopy zjevných jodoformových krystalů 

 známou reakcí jodoformovou. Methylnatým etherem se mi také nezdá 

 být, neboť esthery jeho jsou příliš průhledné v maximum čtyřnásobné 

 (jak v práci předešlé jsem dokázal), i nemůže methyl viset na jednom 

 z hydroxylů, an by jinak esthery jen trihydroxylderivatu odpovídati 

 musily. 



K ujištění svému zatavil jsem trubku silnostěnnou s 8 grammy 

 isodulcitu a s dýmavou kyselinou solnou, i zahříval jsem při 100—110° 

 po tři hodiny. Vnitřek stěny i obsah trubky byl černý maz, jak z ne- 



