560 



Thecosiphonia ternata, Reuss sp. 



Stellaster. 



Cidaris sceptrifera, Mant. 



Micraster breviporus, Ag. 



Serpula gordialis Schl. 



Serpula. 



Rhynchonella Cuvieri, ďOrb. (hojná). 



Terebiatula semiglobosa Sow. (hojná). 



Ostrea Hippopodium, Nilss. 



Inoceramus (velké kusy; hojná). 



Nautilus sublaevigatus, ďOrb. 



Stráň, ve které nalezena byla naše Thecosiphonia, svírá údolí 

 potoka Modly; údolí to náleží v každém ohledu mezi nejzajímavější 

 v Českém Středohoří. Vyvřením čediče vyzdviženy jsou tu vrstvy 

 útvaru křídového do velké výše. U Skalky spočívá na rule stupeň 

 Cenomanský v podobě kvádrového pískovce; na tom spočívá, v údolí 

 Modly na povrch vycházející, žlutavá písčito vápnitá opuka s Inoceramus 

 labiatus spodního Turonu\ na to následuje modravě šedé pásmo 

 Scaphitové svrchního Turonu a na tom spočívá ono žlutošedé slinité 

 pásmo stupně SenonsMho, jež obsahuje naši Thecosiphoniu craniatu. 

 Toto poslední pásmo souhlasí s oným pásmem výšiny Rohatecké 

 u Roudnice, v němž jsou význačné: Inoceramus Cuvieri a Thecosiphonia 

 ternata. 4 ) 



Naše Thecosiphonia craniata liší se svým tvarem ode všech 

 známých druhů Thecosiphonií, jako jsou: 



Thecosiphonia Klieni, Gein. sp. 5 ) 

 „ nobilis, Romer sp. 6 ) 



„ grandis, „ „ 7 ) 



„ ternata, Reuss. sp. 8 ) 



„ turbinata, Hinde. 9 ) 



4 ) Zahálka. Geologie výšiny Rohatecké. Zprávy o zasedání král. čes. spol. 

 nauk. 1883. 



5 ) Geinitz. Das Elbethalgebirge in Sachsen. I. S. 28. Taf. 4. Fig. 3 a, b. 



6 ) Romer. Palaeontographica. 13. S. 37. Taf. 15. Fig. 1. 



Quenstedt. Petrefactenkunde Deutschl. Bd. 5. Taf. 133. Fig. 8—11. 

 Hinde. Catalogue etc. 



7 ) Romer. Palaeontographica. 13. S. 40. Taf. 15. Fig. 3. 



8 ) Zahálka. Ueber zwei Spongien etc. 



9 ) Hinde. Catalogue etc. P. 75. PÍ. 17. Fig. 4. 



